Справа № 653/1621/18
Провадження № 2-о/653/157/18
РІШЕННЯ

іменем України

"30" травня 2018 р.

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

при секретарі Карпенко І.Д.,

за участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Генічеську цивільну справу за заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про встановлення факту народження дитини,

встановив:

ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, за участю заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, у якій просив встановити факт народження дитини ОСОБА_3, 19 грудня 2015 року у м. Сімферополь, АР Крим.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 19 грудня 2015 року народила дівчинку, про що було видано родовий сертифікат В6184000. Пологи відбулись на тимчасово окупованій території України, у м. Сімферополь, АР Крим.

Представник заявник усно звернувся до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з метою державної реєстрації народження дитини, проте йому було відмовлено, оскільки не подано належного документу, що підтверджує факт народження дитини, що й стало підставою звернення до суду з відповідною заявою.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області у судове зсідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Пунктом 7 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Судом встановлено, що 19 грудня 2015 року, заявник ОСОБА_2, від спільного проживання з ОСОБА_4, народила доньку ОСОБА_3. Пологи відбулись у пологовому будинку №1 м. Сімферополя, АР Крим, про що було видано родовий сертифікат серії В6184000 від 21 грудня 2015р.

У подальшому факт народження дитини було зареєстровано відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, та видано свідоцтво про народження серії І-АЯ № 632254 від 12 січня 2016 року.

З метою реєстрації факту народження дитини і отримання свідоцтва про народження, представник заявника звернувся до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Однак у реєстрації та отриманні свідоцтва про народження дитини було відмовлено у звязку з тим, що не подано належного документу, що підтверджує факт народження дитини.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що родовий сертифікат від 21 грудня 2015р. серії В6184000, виданий пологовим будинком №1 м. Сімферополя АР Крим, свідоцтво про народження, видане відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департамента РАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим від 12 січня 2016 року, є недійсними, у звязку з чим не створюють правових наслідків, що позбавляє заявника, яка є громадянкою України, можливості зареєструвати факт народження дитини та реалізувати інші права та обов'язки, пов'язані із цим.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою Постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати народження дитини у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року.

Так п. 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено підстави для проведення державної реєстрації народження дитини. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження жінкою.

З огляду на викладене, суд вважає що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявник та її донька, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про народження її доньки, виданого державним органом України.

Керуючись ст.ст. 263-265, 293, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_3, 19 грудня 2015 року, громадянки України, місце народження: м. Сімферополь, АР Крим.

Матірю дитини записати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України.

Запис про батька дитини внести відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Рішення суду негайно направити до Генічеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області для виконання.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення виготовлений 30 травня 2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя ОСОБА_5