Справа № 227/2246/18
Провадження №4-с/219/12/2018
У Х В А Л А

23 серпня 2018 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фролової Н.М.

за участю секретаря Шкурат К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанови державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 березня 2018 року «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України» та постанову від 29 березня 2018 року «Про арешт коштів боржника». В обґрунтування заяви заявником зазначено, що на виконанні в Добропільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області знаходиться виконавчий лист №2-3619/2007 від 02 жовтня 2007 року, виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення повноліття. Аліменти він сплачує щомісячно, виходячи зі своїх фактичних доходів, згідно рішення суду та виконавчого листа. 02 травня 2018 року при спробі скористуватися своєю особистою банківською карткою через термінал самообслуговування Приватбанка, він побачив повідомлення, що його картка заблокована. При зверненні за поясненнями до співробітника Приватбанка йому було повідомлено, що його картка заблокована постановою державної виконавчої служби. 03 травня 2018 року він звернувся з заявою до начальника Добропільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням надати інформацію щодо постанов, які були винесені державним виконавцем у відношенні нього, якщо такі маються, а також повну інформацію щодо підстав для винесення таких постанов у встановленому законом порядку. Лише 05 червня 2018 року у поштовому відділенні він отримав відповідь на заяву, в якій вказано, що у відношенні нього винесено ряд постанов, а саме: постанова про арешт майна боржника; постанова про арешт коштів боржника від 29 березня 2018 року; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України від 04 березня 2018 року; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 04 березня 2018 року; постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання від 04 березня 2018 року. В листі виконавчої служби вказується, що копії вищезазначених постанов направлені на його адресу простою кореспонденцією. При цьому ніякі документальні докази, які підтверджують надсилання даних постанов не вказуються і не надаються. Офіційно повідомляє, що ніяких постанов, листів та довідок-розрахунків Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, він не отримував, ні поштою, ні особисто. Крім того, в березні, в квітні та в травні 2018 року він тричі, за викликом державного виконавця, відвідував Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби для надання квитанцій про сплату аліментів, але ні про які постанови йому не повідомляли та ніяких копій не надавали, також його не ознайомлювали з підставами для винесення таких постанов, не надавали ніяких офіційних документів. Поштою він також не отримував ніяких постанов та інших офіційних документів, які могли стати підставами для винесення постанов державним виконавцем. Вважає, що державним виконавцем був грубо порушений порядок винесення постанов, оскільки його не ознайомлювали ні з постановами, ні з підставами для їх винесення, що є порушенням ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Підкреслює, що ніякі постанови йому не надсилалися, з підставами їх винесення не ознайомлювали його, строк для оскарження не надавали. Його ніхто не ознайомлював та не надавав ніякої офіційної інформації щодо заборгованості за аліментами, а також не надсилали та не вручали особисто довідку-розрахунок. Таким чином, на теперішній час йому достовірно не відомо про факт наявності заборгованості по аліментам, а також її правомірності та правильності розрахунку. Крім того, постанова про обмеження його у праві керування транспортними засобами винесена виконавцем без врахування вимог п. 10 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування. Він зареєстрований фізичною особою підприємцем з 20 грудня 2017 року, основним видом його економічної діяльності є: 47.52 роздрібна торгівля залізними виробами та будівельними матеріалами. З метою здійснення зазначених видів підприємницької діяльності, отримання прибутку, та можливістю виплати аліментів, він має необхідність в управлінні транспортними засобами. Оскільки, йому необхідно доставляти товар для продажу з інших міст та регіонів України. Без цього здійснення його підприємницької діяльності неможливо, як неможливо й отримання прибутку. Тому, позбавлення його цього права повністю паралізує його підприємницьку діяльність, та буде перешкоджати виплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. І тому обмеження його у праві керувати транспортними засобами позбавляє його основного законного джерела засобів для існування. Крім того, він є видним суспільно-політичним діячем. На даний час він є діючим заступником голови з правових питань ГО «Рада старійшин Добропільщини», і за завданнями організації він повинен виїжджати за кордон для участі в семінарах, тренінгах, форумах та обговореннях з питань врегулювання конфлікту на Донбасі та подальшого розвитку і становлення Донецької області в інтересах громади міста. Області та в державних інтересах України. Окрім того, з метою здійснення його підприємницької діяльності, отримання прибутку, з можливістю виплати аліментів, він має необхідність в користуванні своїм банківським рахунком та особистою карткою при взаємодії з постачальниками та клієнтами. Тому, його позбавлення його цього права повністю паралізує його підприємницьку діяльність та перешкоджає йому отримувати офіційний законний прибуток, і як слід перешкоджає йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Зазначає, що на його утриманні та догляду знаходиться його жінка ОСОБА_4, неповнолітній син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, його батьки-пенсіонери: мати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, і тимчасове обмеження його у праві керування транспортними засобами, арешт рахунків позбавляє його основного законного джерела засобів для існування, заважає йому повноцінно забезпечувати його родину, неповнолітнього сина та його літніх батьків. На підставі викладеного просить його скаргу задовольнити в повному обсязі з наведених вище підстав.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Надав суду 23 серпня 2018 року заяву про розгляд справи у його відсутність, на скарзі наполягає та просить її задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа - ОСОБА_2, та Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не зявились, про час там місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Старший державний виконавець Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_8 надав суду клопотання про розгляд даної справи у їх відсутність та надав заперечення на скаргу, з яких вбачається, що з 03 листопада 2007 року на виконанні знаходиться виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-3619/2007 від 02 жовтня 2007 року виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини від всіх видів доходу, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 06 листопада 2007 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови надіслано сторонам виконавчого провадження. Державний виконавець повідомляє, що станом на 31 липня 2013 року заборгованість відсутня. 16 серпня 2017 року держаним виконавцем зроблено запит до Добропільської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ФСД у Донецькій області чи знаходиться боржник на податковому обліку як фізична особа-підприємець. 17 серпня 2017 року надійшла відповідь, що ОСОБА_1 знаходиться на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування. У звязку з цим заборгованість по аліментам за період з 01 серпня 2013 року по 07 липня 2017 року здійснювалася згідно його доходу відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України. А з 08 липня 2017 року по теперішній час здійснюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (по м. Добропіллю) відповідно до ст. 194, п. 1, п. 2 ст. 195 СК України та ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно відповіді з установи банку ПАТ КБ «ПриватБанк» постанова про арешт коштів прийнята до виконання, на рахунках кошти відсутні для виконання постанови. Також, у виконавчому провадженні відсутні підтверджуючи документи, що транспортний засіб є основним джерелом для існування боржника ОСОБА_1 Але при цьому державним виконавцем не надано суду письмових доказів на підтвердження свого заперечення, а саме постанов про відкриття виконавчого провадження, оскаржуваних постанов, довідки з банку щодо відсутності коштів на рахунку боржника, та інші письмові докази, у відповідності до норм глави 5 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність не зявившихся осіб, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даної скарги у відповідності до ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

У звязку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд встановив, що з копії виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААБ №655891 (а.с.8) вбачається, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до копії свідоцтва платника єдиного податку серії Б №537363 (а.с.9), ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року перейшов на спрощену систему оподаткування та його вид господарської діяльності є: 47.52 роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

Згідно копії заяви від 03 травня 2018 року (а.с.10) написаної ОСОБА_1 на імя начальника Добропільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області та отриманого ними 03 травня 2018 року, ОСОБА_1 просить надати йому повну інформацію щодо постанов, які були винесені державним виконавцем у відношенні нього, якщо такі маються, а також повну інформацію щодо підстав для винесення таких постанов у встановленому законом порядку. Відмінити постанови, які були винесені з грубим порушенням порядку винесення постанов державним виконавцем.

З копії листа в.о. начальника Добропільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області (а.с.11) від 15 травня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 повідомляють про те, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист №2-3619/2007 від 02 жовтня 2007 року, виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. 06 листопада 2007 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, згідно ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження». 16 серпня 207 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника. Копії надіслано сторонам. 29 березня 2018 року державним виконавцем в порядку ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт коштів боржника. Копії відповідної постанови направлено боржнику до відома та до установи банку для виконання. Копії вищезазначених постанов, та копію постанови про арешт коштів боржника від 29 березня 2018 року було направлено на його адресу простою кореспонденцією, згідно ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження». Заборгованість по аліментам станом на 15 травня 2018 року становить 22644,55 грн. 31 березня 2018 року державним виконавцем замовним листом на його адресу: м. Добропілля, вул. Театральна, 17/17 було направлено копію постанови про арешт коштів боржника від 29 березня 2018 року та довідку-розрахунок. Згідно довідки поштового відділення вищезазначені документи було повернуто до відділу з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Копію даного листа ОСОБА_1 було отримано 05 червня 2018 року (а.с.13), що підтверджується копією конверту на копією накладної.

Відповідно до копії довідки наданої головою ГО «Ради старійшин Добропільщини» ОСОБА_9 (а.с.14) ОСОБА_1 з 23 лютого 2018 року входить до керівного складу Ради та є заступником Голови з правових питань ГО «Ради старійшин Добропільщини» і в теперішній час за завданнями організації він повинен виїжджати за кордон, зокрема до країн Західної Європи та Північної Америки, для участі в семінарах, тренінгах, формуах та обговореннях з питань врегулювання конфлікту на Донбасі та подальшого розвитку і становлення Донецької області в інтересах громади міста, області та в державних інтересах України, що також підтверджується копією протоколу №4/18 засідання громадської організації «Рада старійшин Добропільщини» від 23 лютого 2018 року.

З копій квитанцій Укрпошти (а.с.16-18) вбачається, що 05 червня 2018 року був переказ від ОСОБА_1 ОСОБА_1 грошей в розмірі 600 грн., та ще у 2018 році, але дат не видно був двічі переказ грошей на суми 600 грн., 28 грудня 2017 року на суму 600 грн., 06 грудня 2017 року на суму 600 грн., 18 жовтня 2017 року 600 грн., 08 серпня 2017 року 600 грн., 19 липня 2017 року 500 грн., 13 червня 2017 року 500 грн., 11 січня 2017 року 500 грн., 10 березня 2017 року 500 грн., 27 квітня 2017 року 500 грн., 25 серпня 2016 року 500 грн., 27 квітня 2016 року 500 грн., 18 грудня 2015 року 500 грн., 12 листопада 2015 року 500 грн., 29 вересня 2015 року 500 грн.

Статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Згідно частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

На підставі наявних в матеріалах справи доказах, суд позбавлений можливості зробити висновок про те, чи виконанні вимоги державним виконавцем стосовно того, чи було направлено боржнику рекомендованим повідомленням постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки державний виконавець до свого клопотання та заперечення окрім копій листа детальної інформації про фізичну особу та листа ПАТ КБ ПРИВАТБАНК від 01 травня 2018 року з інформацією про те, що звернення ВДВС знаходиться в роботі і фахівці головного офісу «ПРИВАТБАНК» працюють над вирішенням їх питання, якого питання і яким чином це стосується арешту майна боржника не зрозуміло, також не зрозумілої копії конверту, стосовно того кому він надсилався і що в ньому надсилалося з цієї наданої копії зрозуміти не можливо.

Згідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

А як визначено ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Як передбачено ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Крім того необхідно звернути увагу, що Конституційний Суд України неодноразово зазначав про те, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012), а невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Як зазначено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" № 6 від 07.02.2014 року, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, виходячи з правил Закону України «Про виконавче провадження», відповідних норм сімейного законодавства, а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. N 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". При цьому суд не може вирішувати питання про повне або часткове звільнення від сплати заборгованості.

Порядок стягнення аліментів передбачено вимогами ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», а відповідно до ч. 3 даної статті визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

У відповідності до п. 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому ст. 195 Сімейного кодексу України.

Якщо розмір заборгованості перевищує суму відповідних платежів за три місяці зі сплати аліментів, то виконавець перевіряє майновий стан боржника з одночасним накладенням арешту на майно боржника, вносить до автоматизованої системи виконавчого провадження відомості про заборгованість боржника та надсилає стягувачу письмове розяснення про право на звернення до органів досудового розслідування із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення боржником, що полягає в ухиленні від сплати аліментів.

А відповідно до вимог ч. 2 ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Незважаючи на це, не зрозуміло яким чином була нарахована державним виконавцем заборгованість по аліментам станом на 15 травня 2018 року на загальну суму 22644,55 грн., тобто не зрозуміло, чи було враховано державним виконавцем те, що боржник ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, який перебуває на спрощеній системі оподаткування, чи не було враховано.

Згідно зі ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися Законом як правопорушення.

Оскільки Законом України від 07 грудня 2017 року введені обмеження прав фізичної особи, зокрема, у праві виїзду за межі України та праві керування транспортними засобами, підставою для застосування котрих є наявність заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, ці обмеження можуть застосовуватись, якщо вказана заборгованість виникла після 06 лютого 2018 року.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 91 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Хлюстов проти Росії", у справі Гочева проти Росії Суд коротко узагальнив принципи стосовно оцінки необхідності заходів, що обмежують свободу пересування, наступним чином: "... стосовно співрозмірності обмеження, накладеного через несплату боргів, Суд нагадує, що обмеження обґрунтоване лише поки переслідує законну ціль забезпечення погашення вказаних боргів. Більше того, навіть будучи обґрунтованим початково, захід обмеження свободи пересування особи може стати неспіврозмірним і порушувати право особи, якщо автоматично поширюється на тривалий строк..».

Згідно зі ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Зважаючи на те, що державним виконавцем при винесені постанов про тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, належним чином не перевірені обставини, з урахуванням яких не може бути застосовано зазначені обмеження до боржника, а також враховуючи, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами позбавить його основного законного джерела для існування, а отже порушує його конституційне право на працю, також і накладений арешт на кошти боржника не дасть йому можливість працювати фізичною особою-підприємцем, а відтак і сплачувати аліменти, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, позбавить його права вирішувати питання громадської організації, а тому суд вважає доводи скаржника обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, слід зауважити, що Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не скористався наданим йому правом діючим ЦПК України і не надав суду належні, допустимі докази на підтвердження своїх заперечень, які б спростували доводи скарги заявника.

Оскільки в судовому засіданні встановлено обґрунтованість скарги, суд визнає оскаржувані постанови державного виконавця від 04 березня 2018 року та постанову від 29 березня 2018 року неправомірними і такими, що підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447-453, 259-261 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Поновити строк звернення до суду з даною скаргою.

Задовольнити скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування постанов державного виконавця.

Скасувати постанови державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 04 березня 2018 року «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами», «Про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України» та постанову від 29 березня 2018 року «Про арешт коштів боржника».

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Фролова