АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/5270/18
Провадження № 22-ц/792/889/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Ярмолюка О.І.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю апелянта, представників відповідача,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2018 року, ухвалене суддею Чевилюк З.А. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, індексації,

в с т а н о в и л а :

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 зі зменшеними під час судового розгляду позовними вимогами про стягнення боргу по аліментах в розмірі 35792,93 грн., пені за несплату аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 в розмірі 79963,31 грн., індексацію аліментів в розмірі 52925,65 грн., а також надати розяснення щодо субєкта, який повинен проводити індексування аліментів в подальшому.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.04.2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 15880 грн. та суму індексації аліментів в розмірі 457 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 244 грн. судового збору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.04.2018 року виправлено арифметичну помилку, розмір судового збору, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави зменшено до 164 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду в часині відмови у наданні розяснення та стягнення розміру компенсації та ухвалити в цій частині нове рішення про повне задоволення позову.

При цьому посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушенням вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», методики нарахування індексації.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просив суд апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні апелянт підтримала апеляційну скаргу.

Представники відповідача в суді заперечили проти апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам справи, тому підстав для його скасування або зміни в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.09.2012 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 24.05.2012 року.

В звязку з неналежним виконанням відповідачем аліментних зобовязань було допущено прострочення сплати щомісячних платежів з 2012 року по березень 2018 року. Станом на 01.04.2018 року заборгованість по аліментах в розмірі 70 000 грн. ОСОБА_2 погашена. Поточна заборгованість становить 1000 грн.

Вказані обставини підтверджуються доказами, зокрема даними Другого відділу ДВС м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Висновки суду в цій частині сторонами не оспорюються.

Частково задовольняючи позов суд, з урахуванням вимог ст. 196 СК України правильно виходив з того, що в звязку з несвоєчасним внесенням аліментних платежів відповідач зобовязаний сплатити пеню в розмірі 15880 грн. Розрахунок пені було проведено судом з дотриманням методики та з урахуванням судової практики, зокрема постанови Верховного Суду від 16.01.2018 року у справі №204/2577/15-ц. Не оспорювалися ці обставини також і учасниками справи.

При вирішенні питання щодо індексації судом було дотримано вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Так, визначаючи розмір індексації в сумі 457 грн. суд обґрунтовано виходив з того, що сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв'язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

До внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» Законом України №911-19 від 24.12.2015 року індексація грошових доходів населення проводилася в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлений в розмірі 101 відсотка.

Порядок проведення індексації встановлений постановою КМУ від 17.07.2003 року, №1078 «Про затвердження порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Як правильно встановив суд, індексації підлягають періоди, в яких величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який до 01.01.2016 року становив 101 відсоток, а з 01.01.2016 року 103 відсотка.

Таким чином індексуванню підлягають наступні періоди: в 2014 році березень-травень, вересень-грудень; в 2015 році січень-травень, вересень, листопад; в 2016 році квітень.

В інші періоди, починаючи з 2012 року і до 2018 року величина індексу споживчих цін не перевищувала порогу індексації, тому підстав для її проведення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не було.

Судом також було правильно застосовано методику нарахування індексації.

Зокрема, за березень місяць 2014 року судом нараховано 12 грн. індексації шляхом множення суми аліментів, яка підлягала до сплати в цьому місяці 1000 грн. на розмір приросту індексу споживчих цін (102,2%-101%=1,2%) і діленням на 100%.

За аналогічною формулою було проведено розрахунок і за інші періоди, які підлягали індексуванню.

Посилання апелянта на те, що судом не було враховано розміру пені, яка, на його думку, також повинна була бути включена до розміру щомісячного основного боргу по аліментах, який становить 1000 грн. на місяць є безпідставним, оскільки неустойка, в даному випадку пеня, яка нарахована на суму боргу по аліментах не включається до доходу, який підлягає індексації, в даному випадку розмір аліментів у твердій грошовій сумі, визначеній судом (ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Розрахунок розміру індексації, проведений ОСОБА_1 не відповідає вищевказаним вимогам нормативних актів, оскільки в розрахунок заборгованості по аліментах безпідставно включено розмір пені, невірно визначено (завищено) індекс споживчих цін, не враховано періоди, в яких величина індексу споживчих цін не перевищувала порогу індексації.

За таких обставин суд обґрунтовано відхилив проведений позивачем розрахунок, як такий, що не відповідає вимогам закону.

Посилання апелянта на необґрунтовану відмову суду у наданні розяснення щодо того, який субєкт повинен проводити індексацію є безпідставним, оскільки це питання не є предметом спору в даній справі. Суд, діючи у відповідності з вимогами ст. 13 ЦПК України, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, виходячи з обставин справи, здійснив захист цивільних прав та інтересів ОСОБА_1 у спосіб, визначений ст. 16 ЦК України.

При цьому необхідно зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 04.06.2018 року.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_5 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія № 48,50