Справа № 342/513/18
Провадження № 2/342/446/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Гев'юк М.М., позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Чернятинської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 15.06.1988 року та довідки про об'єкт нерухомого майна № 73 від 18.12.2017р. житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1 належали колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_3. Останній приходиться позивачці дядьком - рідний брат дідуся по маминій лінії. Згідно заповіту, складеного 06.03.2003 року, ОСОБА_3 все своє майно, в тому числі і житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 заповів позивачці ОСОБА_4 (після одруження ОСОБА_4) ОСОБА_5. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. ІНФОРМАЦІЯ_13 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті позивачка фактично вступила в управління спадковим майном та вчасно звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою, на підставі якої заведено спадкову справу. Однак, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 282/02-31 від 20.02.2018р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння АДРЕСА_1 у зв'язку з тим, що спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір і визначити конкретні частки спадкодавців неможливо та втрачено оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Із витягу з погосподарської книги № 2 (особовий рахунок 96) Чернятинської сільської ради вбачається, що на час припинення колгоспного двору в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: голова двору ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_10, дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та мама спадкодавця ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_11 року. Аналізуючи зазначене, позивачка являється єдиною спадкоємицею за волевиявленням померлого, спору щодо спадкового майна немає. Після смерті дружини в 2002 році, спадкодавець ОСОБА_3 проживав один, був самотнім (дітей не мав). Будучи інвалідом ІІІ групи дитинства (без ноги), потребував постійної допомоги та догляду. Спочатку батьки позивачки, а в подальшому позивачка особисто допомагала ОСОБА_3 в побуті та по господарству та здійснювала його поховання за власні кошти. Після смерті ОСОБА_3 позивачка фактично прийняла спадщину: виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, однак не може реалізувати своє спадкове право на житлове господарство через його реєстрацію як колгоспного двору та втрату правовстановлюючого документу. Звітом про оцінку вищевказаного житлового будинку визначено, що його ринкова вартість становить 112 821 грн.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала з наведених в ньому підстав, просить задовольнити.

Чернятинська сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Суд, вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 15 червня 1988 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 11 від 13 січня 1988р., слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

Довідкою № 62, виданою 24.01.2018 року Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що згідно витягу з погосподарської книги № 2 (ос.рах. 96) за період з 1991 по 1995 рік по господарству в АДРЕСА_1, суспільна група господарства - колгоспника, станом на 15.04.1991 року, були зареєстровані та проживали: голова господарства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дружина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 року у віці 98 р. в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 22 від 01.08.1998 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого ІНФОРМАЦІЯ_12 року Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року у віці 71 р. в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 34 від 23.12.2002 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого 23 грудня 2002 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом, посвідченим 06.03.2003 р. секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, житель АДРЕСА_1, усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за Законом матиме право, в тому числі і житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, земельну ділянку згідно виданих земельних сертифікатів № НОМЕР_4 і № НОМЕР_5, - заповів ОСОБА_4; Заповіт зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під № 42.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_13 року у віці 84 р. в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 від 15.08.2017 р., що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6, виданого 15 серпня 2017 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_3 на момент смерті (ІНФОРМАЦІЯ_10) був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 один, що стверджується копією довідки № 27, виданою 15.01.2017р. виконкомом Чернятинської сільської ради.

Про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, змінила прізвище ОСОБА_4 на ОСОБА_4, свідчить копія свідоцтва про шлюб, виданого 10.09.2010 року виконкомом Чернятинської сільської ради Городенківського району.

Довідкою № 399, виданою 16.05.2018 року виконкомом Чернятинської сільської ради стверджується, що ОСОБА_1 займалась проведенням похорону ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_10

Копією спадкової справи № 414/2017 р., наданою суду в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8, стверджено, що 19.01.2018 року ОСОБА_1 подала до Городенківської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3. Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 49320098 виданого Першою Снятинською державною нотаріальною конторою 03.10.2017 року стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_3, номер у Спадковому реєстрі 61320441, номер у нотаріуса 414/2017. Також копія спадкової справи містить заяву ОСОБА_9 від 03.10.2017 року до Городенківської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті брата за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Чернятинської сільської ради Городенківського району 14.11.2012р. за реєстровим № 67, та заповіт ОСОБА_3 за яким він заповів ОСОБА_9 належну йому земельну ділянку (пай) за державним актом на право власності серії НОМЕР_7 від 11.11.2008р.

Відповідно до ч.2 ст. 1254 Цивільного кодексу України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Ч.3 згаданої статті визначає, що кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед тим.

Оскільки заповіт від 14.11.2012р. в користь ОСОБА_9, який був складений спадкодавцем ОСОБА_3 пізніше, не скасовує повністю попередній заповіт від 06.03.2003 р. в користь ОСОБА_4 ( прізвище в шлюбі ОСОБА_4) ОСОБА_5, остання, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України.

Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 282/02-31 від 20.02.2018 р. позивачці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 Городенківського району Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_13 р., з посиланням на те, що спадковий житловий будинок належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 15.06.1988 року, однак спадкоємець ОСОБА_1 не надала нотаріусу оригінал даного свідоцтва.

Довідкою про об'єкт нерухомого майна № 73, виданою 18.12.2017 року ФОП ОСОБА_10 стверджено, що згідно архівних даних Коломийського ОКП «МБТІ» станом на 31.12.2012р. право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва на право власності, виданого на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради № 11 від 13.01.1988р., реєстровий номер № 569. Технічним паспортом на згаданий садибний (індивідуальний) житловий будинок стверджено, що житловий будинок збудований в 1951р., інші господарські будівлі збудовані в 1960, 1965. 1970 роках. Згідно Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 65,8 кв.м.), складеного ФОП ОСОБА_11 на підставі договору № 00231/С від 20.12.2017 року, ринкова вартість житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 Городенківського району станом на 20.12.2017 року становить 112 821 грн.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Досліджені судом документи підтверджують те, що спадкодавцю ОСОБА_3 був виданий документ, який посвідчував, що він є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 Городенківського району. Зазначений документ - втрачений.

Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, позивачка не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з ч. 2 ст. 1296 ЦК України - відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.), керуючись ст. ст. 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо Апеляційному суду Івано-Франківської області або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Місце знаходження відповідача Чернятинської сільської ради - вул. Грушевського, 33, с. Чернятин, Городенківський район, Івано-Франківська область.

Повне судове рішення складене 16.08.2018 року.

Суддя: Ничик Г. І.