Справа № 466/7651/17 Головуючий у 1 інстанції: Глинська Д.Б.
Провадження № 22-ц/783/1442/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м.Львів

Справа № 466/7651/17

Провадження № 22-ц/783/1442/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Яремко Е.Р.

розглянув апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго»

на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова, постановлену у м. Львові 16 березня 2018 року (суддя Глинська Д.Б.)

у справі

за скаргою ПАТ «Львівобленерго» на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2,-

встановив:

17 жовтня 2017 року ПАТ «Львівобленерго» звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, у якій просить постановити рішення, про визнання дій та рішення старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо повернення судового наказу №466/9303/14-ц від 29 грудня 2014 року стягувачу без прийняття до виконання такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства; зобовязання старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 прийняти до виконання судовий наказ №466/9303/14-ц від 29 грудня 2014 року, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та примусового виконання рішення на підставі вказаного виконавчого документа без сплати стягувачем авансового внеску. В обгрунтування скарги посилається на те, що 6 жовтня 2017 року на адресу ПрАТ «Львівобленерго» надійшло повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 25 вересня 2017 року. Підставою для відмови у прийнятті заяви стягувача про примусове виконання рішення та відкритті виконавчого провадження за судовим наказом №466/9303/14-ц від 29 грудня 2014 року, який виданий Шевченківським районним судом м. Львова, є відсутність підтверджуючих документів про сплату авансового внеску. Зазначає, що оскільки сплата авансового внеску є обовязковою тільки за умови предявлення виконавчого документа до виконання вперше.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 березня 2018 рокувідмовлено у задоволенні скарги.

Ухвалу суду оскаржує ПАТ «Львівобленерго». В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги. Зазначає, що сплата авансового внеску є обовязковою тільки за умови предявлення виконавчого документа до виконання вперше. Вважає посилання державного виконавця на відсутність квитанції про сплату авансового внеску як підставу для відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа необгрунтованим та безпідставним.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Судом встановлено, що 29 грудня 2014 року Шевченківським районним судом було видано судовий наказ №466/9303/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Львівобленерго» боргу в сумі 4 711,75 грн.

27 липня 2017 ПрАТ «Львівобленерго» звернулося у Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області із заявою про примусове виконання рішення.

25 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 винесено повідомлення про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, у звязку із несплатою авансового внеску.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 1 статті 448 ЦПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ст. 6 Закону). Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому законом. Законодавством України на державного виконавця покладається обов'язок вживати необхідних заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановлено, що 5 червня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, яким, в тому числі, передбачено сплату авансового внеску за пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог п.8 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обовязковим.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає випадки звільнення від сплати авансового внеску.

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист стягувачу було видано до набрання чинності вказаного Закону, проте пред'явлено виконавчий лист 27 липня 2017 року.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, зазначено, що рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

За змістом п.7 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УШ, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершується у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Враховуючи вищенаведене, виконавче провадження по виконанню виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 29 грудня 2014 року, Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області не відкривалося, а виконавчі дії, відповідно, розпочаті не були.

Таким чином, відкриття виконавчого провадження в даному випадку повинно здіснюватися на підставі норм Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-УШ в редакції, чинній на момент прийняття відповідного рішення.

Враховуючи встановлене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що рішення старшого державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 від 25 вересня 2017 року є законним, а дії державного виконавця вчинені із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки стягувачем не сплачено авансовий внесок та не додано документу, який би стверджував звільнення стягувача від сплати авансового внеску,.

Судом вірно встановлені фактичні обставини справи, правильно застосований матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення такої.

Керуючись: п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Залишити ухвалу Шевченківського районного суду м. Львовабез змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 21 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді