Справа № 152/1518/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 грудня 2018 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Одудовського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах яких діє ОСОБА_3 до Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про продовження строку прийняття спадщини,

у с т а н о в и в:

У жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - позивачі) звернулися до суду із позовною заявою до Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про продовження строку прийняття спадщини.

Зазначили, що 06 грудня 2004 року в с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області, помер їх батько ОСОБА_4.

Ще до того, 14 березня 1998 року помер дід позивачів ОСОБА_5, який по день смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після його смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі, із земельної ділянки, загальною площею 2,4053 га, яка знаходиться на території Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Позивачі є спадкоємцями зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом. Інших спадкоємців немає.

Під час оформлення спадщини, зясувалось, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, у звязку із чим нотаріус відмовив їм у вчиненні нотаріальних дій.

Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що позивачі не знали про смерть батька, оскільки їх батьки розірвали шлюб і проживали окремо.

Просять визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 пропущений ними з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

У судове засідання позивачі не зявилася, проте від їх представників ОСОБА_3 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивачів та їх представника, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити (а.с. 31).

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте від Пасинківського сільського голови ОСОБА_6 до суду надійшла заява про визнання позову (а.с. 26).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного.

06 грудня 2004 року у с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області помер ОСОБА_4, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_7 І-АМ № 407894 (а.с. 13). Ще до того, 14 березня 1998 року у с. Пасинки Шаргородського району Вінницької області помер ОСОБА_5, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії І-АМ № 407895 (а.с. 14).

Після смерті ОСОБА_8 залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі, із земельної ділянки, загальною площею 2,4053 га, яка знаходиться на території Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 000259 (а.с. 16).

Позивачі є спадкоємцями ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом, оскільки є дітьки померлого, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії VII-УР № 0132865, І-АВ № 458599, копіями свідоцтв про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 432481, І-СГ № 476567 (а.с. 10-12а).

Із довідки виконавчого комітету Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 322 від 16 липня 2018 року вбачається, що на час смерті ОСОБА_4 з останнім ніхто не проживав (а.с. 15).

Із інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа до майна померлого ОСОБА_4 не заводилась (а.с. 37).

Постановами державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області від 04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ними строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 5, 6).

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили шестимісячний строк для подання заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 з поважних причин.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1, 2 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Пунктом 2 Постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року встановлено, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, з огляду на це, на переконання суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 12, 13, 76-81,89, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 06 грудня 2004 року ОСОБА_4 з поважних причин.

Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 додатковий строк, тривалістю в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті 06 грудня 2004 року ОСОБА_4.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський