КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2018 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 756/10551/16-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/1097/2018

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Желепи О.В., Музичко С.Г.

при секретарі: Гордійчук Ж.В.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: ТОВ «Росвен Інвест України» про зняття арешту

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Оболонського районного суду міста Києва ухваленого 20 червня 2018 року в приміщення суду у складі судді Тітова М.Ю., повний тексту рішення складено 25 червня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві та просила зняти арешт та заборону відчуження з рухомого майна належного ОСОБА_1, що накладенні постановою про відкриття виконавчого провадження серія ВП №41331023, виданого 23 грудня 2013 року ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказувала, що у листопаді 2015 року позивач звернулася до приватного нотаріуса КМНО Сохнич К.М., де дізналася, що на все належне їй рухоме майно накладено арешт та заборону його відчуження на підставі постанови ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 23 грудня 2013 року. Вказана постанова була винесена державним виконавцем на виконання виконавчого листа № 2-16/07, виданого 16 березня 2007 року Чуднівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» боргу у сумі 10028 грн 49 к. Позивач вказує, що дану постанову вона не отримувала та більше того їй не було відомо про наявність судового рішення, на підставі якого видано вищевказаний виконавчий лист. З матеріалів виконавчого провадження позивачу стало відомо, що у березні 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку із відсутністю майна, на яке може бути звернуто стягнення, в пункті 2 постанови зазначено, що виконавчий лист може бути повторно пред'явлений для виконання в строк до 26 березня 2016 року. Проте, повторно виконавчий лист до виконання стягувачем не пред'являвся, встановлений державним виконавцем строк для його пред'явлення сплив. Арешт та заборона відчуження належного позивачу майна значно порушує її майнові права щодо розпорядження власністю. Позивач зверталася до державного виконавця з приводу зняття арешту з її майна, однак відділом було відмовлено у задоволенні такої заяви, посилаючись на те, що матеріали виконавчого провадження передані до архіву у зв'язку із завершенням виконавчого провадження 29 липня 2016 року.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 червня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, третя особа: ТОВ «Росвен Інвест України» про зняття арешту - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі, скаржник зазначила, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, невірно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що строк для повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання сплинув, стягувач повторно не пред'явив виконавчий лист до виконання. Крім того, скаржник зазначила, що арешт на майно був накладений з грубим порушенням, адже підставою накладення арешту зазначено Постанову про відкриття виконавчого провадження державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Ченківського О.О. від 23 грудня 2013року, однак у зазначеній постанові не міститься вказівки про накладення арешту.

Відзиву на апеляційну скаргу від учасників справи не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність.

Тому, апеляційний суд вважає, що в порядку ч.2 ст.372 ЦПК України неявка учасників справи повідомлених належним чином не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого судом рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, постановою державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві від 23 грудня 2013 року відкрито виконавче провадження № 41331023 з примусового виконання виконавчого листа № 2-16/07, виданого 16 березня 2007 року Чуднівським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» боргу в сумі 10028 грн 49 к.(а.с.8).

Згідно з витягом Державного реєстру обтяжень рухомого майна, на підставі вказаної постанови державного виконавця 10 липня 2014 року ДВ «Інформаційний центр» МЮУ зареєстровано публічне обтяження у вигляді арешту та заборони відчуження всього рухомого майна, яке належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 (а.с.7).

26 березня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 47, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).

Згідно наявного в матеріалах справи, 22 серпня 2016 року між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕС УКРАЇНА» та ПАТ «ПроКредитБанк» укладено договір факторингу №КЕ/ПБ-2016 від 22 серпня 2016 року на підставі якого ПАТ «ПроКредитБанк» переуступило право вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕС УКРАЇНА» до ОСОБА_1

Відповідно до листа Оболонського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві від 23 травня 2018 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» боргу у сумі 10028 грн 49 к. на виконанні у відділі не перебуває. Виконавчі провадження по 2014 року знищені за закінченням терміну зберігання (а.с.135).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що звертаючись до суду з позовом про зняття арешту, позивач зазначає відповідачем відділ державної виконавчої служби, тоді як за змістом спірних правовідносин належним відповідачем є особа, в інтересах якої накладено арешт (стягувач). Таким чином, суб'єктивний склад учасників процесу унеможливлює зняття арешту з майна позивача, оскільки ТОВ «Росвен Інвест Україна», який є правонаступником первісного стягувача ЗАТ «ПроКредит Банк», не залучено до участі у справі в якості відповідача. Разом з тим, суд врахував той факт, що рішення суду, для забезпечення виконання якого накладався арешт, позивачем (боржником) не виконано, а тому відсутні підстави для скасування даного арешту.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Пунктом 2 частини 1статті 47 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент проведення виконавчих дій) визначено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.50 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до роз'яснень, які викладені у п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред'явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб (статті 3, 45 ЦПК).

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Частиною 1 ст.33 ЦПК України у редакції 2004 року визначено, що суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка мала відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Частиною 2 ст.51 ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Тобто, саме позивач, звертаючись з позовом до суду, визначає коло відповідачів та визначає предмет та підстави позову.

Як вбачається з матеріалів справи, арешт на майно позивача накладено в межах виконавчого провадження про стягнення з неї на користь ЗАТ «ПроКредит Банк» заборгованості на підставі рішення суду.

Суд першої інстанції правильно акцентував увагу на тому, що позивач звернувся до суду з позовом, в якому в якості відповідача зазначає - ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві.

Натомість зазначеним відповідачем не оспорюється право позивача на майно, він є лише особою, яка накладала арешт на користь стягувача та вносила дані до реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а відтак він не є належною стороною.

Проте, позивач не зверталася до суду з клопотанням про заміну первісного відповідача належним відповідачам - стягувачем.

Суд першої інстанції позбавлений права самостійно замінити неналежного відповідача на належного або залучити його в якості співвідповідача.

А тому, пред'явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги доводи скаржника про те, що ПАТ «ПроКредитБанк» не переуступало ТОВ «РОСВЕН ІНВЕС УКРАЇНА» право вимоги щодо стягнення заборгованості позивача, оскільки ОСОБА_1 не надала доказів на спростування даної обставини.

Апеляційний суд вважає, що доводи позивача про те, що у нього були достатні підстави для звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, не можуть бути підставою для скасування рішення та задоволення позовних вимог, оскільки заявник є стороною виконавчого провадження - боржником, а тому накладення арешту на майно боржника відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Таким чином, зняття арешту в даних правовідносинах прерогатива державного виконавця і саме тому, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що у випадку бездіяльності державного виконавця по ВП № 41331023 щодо проведення виконавчих дій, сторони не позбавлені права звернутись із скаргою на дії та/або бездіяльність державного виконавця в порядку розділу X Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VІІ ЦПК України, або з відповідним позовом до суду.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 20 червня 2018 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2018 року.

Головуючий суддя:

Судді: