ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3662/18 Номер провадження 22-ц/814/539/18Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Триголов В.М., Одринська Т.В.

за участю секретаря Ачкасової О.Н.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Київського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2018 року (час постановлення ухвали, як і дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначено) у справі за заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2018 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва на підставі п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що позов поданий без порушення територіальної підсудності, оскільки згідно листа Служби у справах дітей Шевченківської районної в м.Києві Державної адміністрації від 05.01.2015 року ОСОБА_3 фактично мешкає в м.Полтаві, а син ОСОБА_4, мешкаючи разом з відповідачкою, навчається в гімназії №6 м.Полтави.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не надходив.

Перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, просив зменшити розмір аліментів, стягнутих на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 05 серпня 2013 року на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) (а.с.1).

У підтвердження заявлених вимог ОСОБА_2 посилався на наявність на його утриманні іншої дитини 2016 року народження та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначив місце проживання відповідачки ОСОБА_3 - АДРЕСА_3.

Ухвалою судді суду першої інстанції від 26 квітня 2018 року позов залишено без руху з підстав ненадання доказів сплати судового збору.

06 серпня 2018 року Київським районним судом м.Полтави отримана довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 (Шевченківський район).

Передаючи справу за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва, суд першої інстанції виходив з того, що можливість пред'явлення позову про зменшення розміру аліментів за місцем проживання позивача не передбачена ст.28 ЦПК України, а відповідачка по справі має зареєстроване місце проживання у м.Києві (Шевченківський район).

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції 1950 року встановлено, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 28 ЦПК України встановлено, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

В позовній заяві ОСОБА_2 посилається, зокрема на статтю 192 СК України, яка регулює питання зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду або домовленістю між батьками. Тобто заявлений позов не є позовом про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, а тому на спірні правовідносини не розповсюджуються правила альтернативної підсудності, передбачені ст.28 ЦПК України.

За змістом частини третьої ст.31 ЦПК України передача справи на розгляд іншому суду відбувається не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.353 ЦПК України ухвала про передачу справи на розгляд іншому суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно ч.5,ч.6 ст.272 ЦПК України якщо судове рішення ухвалене поза межами судового засідання або без повідомлення учасників справи, копія судового рішення надсилається учаснику справи протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення копії судового рішення.

З наведених норм процесуального закону вбачається, що, ухваливши рішення про передачу справи на розгляд іншому суду, суддя має забезпечити вручення копії цього судового рішення учасникам спору, отримати дані про вручення його копії і тільки після цього зі спливом строку на апеляційне оскарження направити справу іншому суду.

Саме таке розуміння і виконання закону відповідає завданню та основним засадам цивільного судочинства.

У матеріалах справи відсутнє поштове повідомлення про вручення ОСОБА_2 копії ухвали від 07 серпня 2018 року, матеріали позову направлені до Шевченківського районного суду м.Києва 27 серпня 2018 року (а.с.31). Згідно апеляційної скарги ОСОБА_2 отримав копію ухвали 29 серпня 2018 року (а.с.56).

З долучених до апеляційної скарги документів вбачається, що станом на 30.09.2015 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 мешкають в м.Полтаві за адресою: АДРЕСА_2 і остання знята з реєстрації в АДРЕСА_1 і має наміри зареєструватись разом з дитиною за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_4 навчається в школі-гімназії №6 в 5-м класі міста Полтави (лист служби у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації № 40-Г-422 від 05.10.2015 року; а.с.57).

Згідно листа служби у справах дітей Полтавської обласної державної адміністрації № Г-01-46/66 від 25 жовтня 2018 року в ході бесіди 19.10.2018 року ОСОБА_3 проінформувала спеціалістів служби, що з моменту прийняття рішення про встановлення графіка побачень батька з сином, а саме з липня 2013 року ОСОБА_2 не телефонував, не приїздив до дитини. На даний час ОСОБА_3 разом із сином проживають в Шевченківському районі м.Полтави, точну адресу місця проживання повідомляти відмовилась (а.с.69).

Відповідно інформаційного листа КЗ Полтавської гімназії №6 № 01-30/207 від 05.09.2018 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, навчається у КЗ «Полтавська гімназія №6 Полтавської міської ради Полтавської області» з 01.09.2015 року по теперішній час у 8-М класі, проживає за вказаними мамою ОСОБА_3 адресами: АДРЕСА_3, та АДРЕСА_1 (а.с.71).

Наведені докази підтверджують, що ОСОБА_3 разом із сином на час ухвалення суддею рішення про передачу справи іншому суду фактично проживала у м.Полтаві за адресою, вказаною позивачем у позові, отже, за умови належного виконання вимог процесуального закону, суд мав можливість правильно вирішити питання про підсудність пред'явленого позову.

Таким чином, ухвала судді Київського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2018 року підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м.Полтави.

Керуючись ст.367, п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Київського районного суду м.Полтави від 07 серпня 2018 року скасувати і справу направити на розгляд за пісудністю до Київського районного суду м.Полтави.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2018 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: В.М. Триголов

Т.В. Одринська

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов