АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/646/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2018 року (суддя - Мороз В.О.) за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,

в с т а н о в и в:

У вересні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в розмірі 479 447,95 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить, на момент звернення з позовом, 10 361 721 грн.

Позовну заяву мотивував тим, що 06 квітня 2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір №77/МК/2007-840 (далі - Договір), відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 160 000 грн. зі сплатою 14,5 % річних за користування кредитними коштами з терміном погашення кредиту до 06 квітня 2012 року. Позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання, водночас відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконував, станом на 01.08.2015 року залишок по поверненню кредиту складає 479 447,95 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на 01.08.2015 року становить 10 361 721 грн.21 коп., з яких: основна сума боргу за кредитом - 131 635,33 доларів США; заборгованість за процентами - 193 811,93 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на 01.08.2015 року становить 4 188 619 грн.82 коп.; нарахована пеня за несвоєчасно повернений кредит - 54 826,12 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на 01.08.2015 року становить 1 184 889 грн.77 коп.; розрахована сума штрафу за порушення строків погашення кредиту та сплати процентів - 16 272,37 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на 01.08.2015 року становить 351 674 грн.80 коп.; розрахована сума 3% від прострочення зобов'язань за кредитом - 4 003,91 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на 01.08.2015 року становить 86 531 грн.60 коп.; розрахована сума 3% від прострочення зобов'язань за процентами - 5 257,39 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ, встановленого на 01.08.2015 року становить 113 621 грн.53 коп.

_____________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Мороз В.О. Категорія: 27

Доповідач: Янчук Т.О.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КБ «Надра» 113 462,45 доларів США (еквівалент 3 261 506, 27 грн.) заборгованості за відсотками за користування кредитом, 130 548 грн. як 3% річних, 1 728 174, 37 грн. пені. Вирішено питання судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги мотивував тим, що висновок суду першої інстанції щодо отримання ОСОБА_4 кредитних коштів ґрунтується на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували отримання кредитних коштів саме відповідачем. Також на думку апелянта, банк не набув права звернення до суду із позовом про стягнення коштів, враховуючи положення пунктів 2.3, 6.1.3 договору кредитної лінії №77/МК/2007-840 від 06.04.2007 року, так як таке право належить позивачу тільки після непогашення заборгованості за рахунок заставленого майна. Не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо незастосування строку позовної давності і до стягнення процентів, неустойки та інших вимог, оскільки вважає, що зі спливом строку до основної вимоги, вважається, що позовна давність сплила і до додаткових вимог.

В судове засідання апелянт та представник апелянта ОСОБА_6 не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Надійшла заява про розгляд справи за відсутності апелянта.

Представник ПАТ КБ «Надра» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3, 4 ч. 1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з ч.1 ст.367 суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки строк виконання зобов'язання настав для відповідача 06.04.2012 року, а позивач звернувся до суду з позовом 26.08.2015 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, отже в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту слід відмовити. Проте, підлягають стягненню з відповідача суми заборгованості, нараховані та не сплачені в межах трирічного строку позовної давності, по відсотках в розмірі 113 462,45 дол. США (еквівалентно 3 261 506,27 грн.), пеня за прострочення повернення кредиту та за прострочення сплати відсотків, нарахована та не сплачена в межах річного строку позовної давності в розмірі 60 120,35 дол. США (еквівалентно 1 728 174,37 грн.) та 3% річних, обраховуючи їх лише від суми присуджених до стягнення прострочених відсотків.

Однак повністю з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.04.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 77/МК/2007-840 згідно умов якого банк відкриває позичальнику кредитну лінію з лімітом кредитування 160 000 доларів США терміном на 60 місяців з 06.04.2007 року по 06.04.2012 року траншами, зі сплатою 14,5% річних на поточну заборгованість і 29% річних на прострочену заборгованість, з поверненням траншу відповідно до графіку повернення кредиту та сплати відсотків.

В п.2.1. кредитного договору сторони обумовили забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором шляхом переданням ним банку майна в іпотеку та в заставу.

На реалізацію цього пункту кредитного договору 06.04.2007 року між тими ж сторонами було укладено:

- договір застави за яким в заставу передано: сідловий тягач - Е марки DAF 95, 1995 року випуску, д/н НОМЕР_10, сідловий тягач - Е марки DAF FT 95.400, 1992 року випуску, д/н НОМЕР_11, сідловий тягач - Е марки DAF TE47WS, 1996 року випуску, д/н НОМЕР_14, сідловий тягач - Е марки DAF FT95XF430, 1999 року випуску, д/н НОМЕР_1, сідловий тягач - Е марки MAN18.403, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_2, сідловий тягач - Е марки MAN19. 723, 1995 року випуску, д/н НОМЕР_3, сідловий тягач - Е марки Mersedes-Benz, 1990 року випуску, коляску, д/н НОМЕР_4, напівпричіп бортовий - Е марки VAN HOLL, 1991 року випуску, д/н НОМЕР_5, напівпричіп бортовий - Е марки VAN HOLL, 1989 року випуску, д/н НОМЕР_13, напівпричіп бортовий - Е марки WABCO, 1996 року випуску, д/н НОМЕР_12,напівпричіп бортовий - Е марки ZIE, 1989 року випуску, д/н НОМЕР_6, напівпричіп бортовий - Е марки KOGEL, 2000 року випуску, д/н НОМЕР_7, напівпричіп бортовий - Е марки KOGEL SN 24, 1998 року випуску, д/н НОМЕР_8, напівпричіп бортовий - Е марки KOGEL SN 24, 1997 року випуску, д/н НОМЕР_9;

- договір іпотеки за яким в іпотеку передано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 79,0 кв.м.

Згідно валютного меморіального ордеру № NL-101 від 06.04.2007 року та виписки з особового рахунку ОСОБА_4 за 06.04.2007 року банк належно виконав свої зобов'язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти.

Крім того, ОСОБА_4 зобов'язався повернути банку кредит відповідно до графіка повернення кредиту та сплати відсотків.

Згідно п.п. 5.1.2 Договору ОСОБА_4 зобов'язався повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до умов цього Договору.

Підпунктом 3.1.4 передбачено, що у випадку виникнення у позичальника прострочення сплати відсотків за користування кредитом згідно з Графіком за будь-який період Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту Позичальником.

Вимога про дострокове повернення кредиту позичальнику банком не направлялась, а отже строк виконання зобов'язання з повернення кредиту в повному обсязі настав для відповідача 06.04.2012 року, як зазначено в кредитному договорі.

ОСОБА_4 виконував свої обов'язки за кредитним договором не належним чином, припинивши з 31.07.2008 року повертати кредит і з 29.07.2011 року - сплачувати відсотки за користування кредитними коштами. Внаслідок зазначеного його заборгованість за тілом кредиту станом на 01.08.2015 року становить 131 635,33 доларів США, за процентами - 193 811,93 доларів США, разом 325447,26 доларів США.

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами кредитного договору від 06.04.2007 року сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом, який надано на 60 місяців - по 06 квітня 2012 року.

Відтак в межах строку кредитування по 06 квітня 2012 року відповідач мав зокрема повертати позивачеві кредит та сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами згідно графіка платежів. Починаючи з 06 квітня 2012 року відповідач мав обов'язок незалежно від пред'явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані в межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини 1 ст.1048 про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Зважаючи на зазначене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред'явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.

Саме такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду по справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року.

Загальна позовна давність (зокрема до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (п.1 ч.1 ст.258 ЦК України).

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позивач звернувся до суду 08 вересня 2015 року, тобто після спливу позовної давності щодо останнього щомісячного платежу 29.07.2011 року та строку дії кредитування по 06.04.2012 року, у зв'язку з чим висновок суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за відсотками в межах строку позовної давності (з 26.08.2012 року по 31.07.2015 року ) в розмірі 113462,45 дол.США є помилковим.

З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, тобто з 06 квітня 2012 року позивач не міг такі проценти нараховувати.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплила і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Позовна вимога про стягнення неустойки може бути додатковою як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом.

Оскільки позовна давність сплила як до вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, так і до вимоги про стягнення процентів за кредитом, тому не може бути стягнута неустойка, нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність пропущена.

Крім того, оскільки право позивача нараховувати проценти за кредитним договором припинилося зі спливом строку кредитування то помилковими є висновку суду першої інстанції про стягнення нарахованої на проценти неустойки за один рік до його звернення до суду.

Строк виконання зобов'язання з повернення кредиту в повному обсязі настав для відповідача 06.04.2012 року. Продовженого строку позовної давності сторони не погоджували і зазначений строк не переривався. Таким чином, позивач звернувся до суду 26.08.2015 року (а.с. 18,19) з пропуском трирічного строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, а отже, позовні вимоги банку не підлягають до задоволення в повному обсязі.

Таким чином, стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, пені та 3% річних нарахованих в межах строку позовної давності, на отримання якого позивач втратив право у зв'язку з пропуском строку звернення до суду, буде порушувати загальні засади цивільного законодавства, зокрема принципи справедливості, добросовісності та розумності (ст. 3 ЦК України).

При цьому судом не може бути взята до уваги правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 29 червня 2016 року у справі № 6-1188цс16, про те, що позивач має право на отримання процентів за кредитом у межах строку позовної давності на підставі ст.ст. 599, 1048 ЦК України, оскільки вона суперечить правовим висновкам Верховного Суду України у справах № 6-990цс15 і № 6-1349цс15, згідно з якими у разі зміни строку виконання основного зобов'язання, пропуску строку звернення до суду та подачі заяви про застосування позовної давності, позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення на зазначене уваги не звернув, помилково дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 серпня 2018 року.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук