Справа № 523/3181/18
Провадження №2/523/2686/18
"16" травня 2018 р. м. Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді - Виноградової Н.В.,
при секретарі судового засідання - Одарія В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна, -
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна.
Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається що обтяження реєстраційний номер 8757991, дата та час державної реєстрації: 28.05.2009 17:20:06 не скасоване.
09.02.2018р. позивачка звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою про бездіяльність посадових осіб виконавчої служби - 19 лютого 2018 року було відмовлено у відкритті провадження по скарзі та рекомендовано звернутись до суду у порядку ст.175 ЦПК України. Дані обставини стали підставою звернення до суду.
Від представника позивача надійшла заява в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити розгляд справи провести за її відсутності не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести за його відсутності.
Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
08.02.2018р. позивачка отримала Постанову про перевірку виконавчого провадження від 06.02.2018р., якою скасовано арешт, накладений постановою державного виконавця про арешт майна боржника та заборони його відчуження за ВП № 47720615 від 28.05.2015р. та відповідь від 06.02.2018р. №3407 в якій відмовлено в знятті арешту з майна, що накладений постановою про арешт майна за № АН 308463 від 28.05.2009р., у зв'язку з тим, що виконавче провадження було знищено за закінченням терміну зберігання та встановити підстави завершення виконавчого провадження, за яким виконавчим документом проводилися виконавчі дії та зняти арешт з майна не надається можливим.
З відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається обтяження на майно - реєстраційний номер 8757991, дата та час державної реєстрації: 28.05.2009 17:20:06.
У відповідності зі ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно кошти боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. Що не було своєчасно виконане державним виконавцем.
Отже, виконавче провадження відсутнє, а тому і відсутня правова підстава для примусових дій державного виконавця - які полягають в арешті майна. Тому підставою для зняття арешту майна є рішення суду.
Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).
Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України - держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України).
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному зясуванню обставин по справі, розяснює їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 259, 265, 268, 280-286, 430 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з майна задовольнити.
Зняти арешт та заборону відчуження з майна боржника ОСОБА_1, ІПП НОМЕР_1, що накладено на підставі постанови № АН 308463 від 28.05.2009р. Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем та третьою особою в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 01.06.2018р.

Суддя: