У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2018 року м. Слов?янськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва І.М.,

за участю секретаря судового засідання Янчевського В.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Словянську матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, за участю ОСОБА_1, Слов?янського міського центру зайнятості, ОСОБА_5, про роз?яснення рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2018 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, за участю ОСОБА_1, Слов?янського міського центру зайнятості, ОСОБА_5, про роз?яснення рішення суду. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що рішенням Слов?янського міськрайонного суду від 23.05.2018 р. ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника начальника Слов?янського відділення ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Однак, оскільки ОСОБА_1 було звільнено у зв?язку зі скороченням штату, посада, на якій його поновлено рішенням суду заступник начальника Слов?янського відділення Фонду соціального страхування України в Донецькій області, у діючому штатному розписі (який діє з 01.01.2018 р.) відсутня. Заявнику незрозумілі подальші дії роботодавця щодо виконання положення п.6 ст.40 КЗпП України, відповідно до якого трудовий договір, укладений на невизначений строк, розривається у випадку поновлення працівника, який раніше виконував цю роботу. Одночасно, упорядкування у відповідності із судовим рішенням штатного розпису відділення потребує відповідної процедури, оскільки штатний розпис відділення затверджується начальником управління за погодженням з директором виконавчої дирекції Фонду. Одночасно відсутня можливість визначити розмір посадового окладу за посадою, на яку поновлено ОСОБА_1, що призведе до порушення трудового законодавства в частині оплати праці. Просить роз?яснити рішення суду по справі № 243/659/18.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримала заяву про роз?яснення рішення суду, просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що на даний час він поновлений на посаді заступника начальника Слов?янського відділення Фонду соціального страхування України в Донецькій області, за старою посадою, приступив до виконання обов?язків, в установленому законом порядку ознайомлений з наказом про поновлення на роботі. Рішення по заяві про роз?яснення судового рішення просив ухвалити на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_3 при вирішенні заяви про роз?яснення рішення суду поклався на розсуд суду.

Інші учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, але не використали свого права на безпосередню участь у судовому засіданні, про причини неявки не повідомили. Згідно положень ч.3 ст.271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз?яснення рішення.

Відповідно до положення ч.1 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз?яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Положенням ч.2 ст.271 ЦПК України передбачено, що подання заяви про роз?яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред?явлене до примусового виконання.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз?яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз?ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз?яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз?яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Як вбачається з оригіналу рішення суду від 23 травня 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Відповідно до п.3 резолютивної частини рішення вирішено поновити ОСОБА_1 в Слов?янському відділенні ОСОБА_4 Фонду соціального страхування України в Донецькій області на посаді заступника начальника Слов?янського відділення ОСОБА_4 Фонду соціального страхування України в Донецькій області. Згідно з п.8 резолютивної частини рішення допущене негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі. (а.с.187-195).

З описової та мотивувальної частин рішення вбачається, що ОСОБА_1 був призначений на посаду заступника начальника Слов?янського відділення ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, з якої звільнений наказом ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області за п.1 ст.40 КЗпП України. Під час розгляду справи судом було встановлено грубе порушення трудових прав позивача ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, тому наказ про його звільнення скасовано, а ОСОБА_1 поновлено на посаді, яку він займав до звільнення (а.с.187-195).

Відповідно до роз?яснень, що містяться у п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення» від 18.12.2009 р. № 14, резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК (у редакції 2004 р.). У ній, зокрема, має бути зазначено: висновок суду про задоволення позову або відмову в позові повністю чи частково (при відмові в позові слід точно зазначити, кому, відносно кого та в чому відмовлено); висновок суду по суті позовних вимог: які саме права позивача визнано або поновлено; розмір грошових сум чи перелік майна, присуджених стороні; вартість майна, яке належить стягнути з відповідача, якщо при виконанні рішення присудженого майна у наявності не буде; конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права; розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 88 ЦПК у редакції 2004 р.); строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; у яких межах допускається негайне виконання рішення, коли суд зобов?язаний або має право його допустити. Зазначеним вимогам рішення суду від 23.05.2018 р. по справі № 243/659/18 відповідає у повному обсязі.

Згідно п.21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення» від 18.12.2009 р. № 14, розяснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз?яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред?явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз?яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз?ясненні рішення.

Суд зазначає, що резолютивна частина рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23.05.2018 року по справі № 243/659/18 не припускає різного тлумачення, є чіткою та зрозумілою, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, яка означає, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення. В той же час заявою про роз?яснення рішення суду фактично ставиться питання про роз?яснення порядку виконання рішення, а не змісту рішення, тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області.

Окрім того, зі змісту заяви про роз?яснення судового рішення від 25.05.2018 р. вбачається, що представником ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області усвідомлюється, що поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Слов?янського відділення ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повинно відбуватися шляхом внесення змін до штатного розпису.

На підставі викладеного, керуючись ст.271, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, за участю ОСОБА_1, Слов?янського міського центру зайнятості, ОСОБА_5, про роз?яснення рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлена ухвала - протягом п?ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: І.М.Мінаєв