Справа № 302/915/17
У Х В А Л А

31 травня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Мацунич М.В., Готра Т.Ю.,

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за клопотанням ОСОБА_1 та Дочірнього підприємства «Санаторій Верховина» ЗАТ «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» про затвердження мирової угоди, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суд із позовом про визнання незаконним наказу №№50-к 38-В про звільнення її з роботи у звязку зі скороченням посади головної медсестри ДП «Санаторій Верховина», поновлення на роботі та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу і моральної шкоди у розмірі 20 000 грн..

Позовні вимоги мотивує тим, що головним лікарем ДП «Санаторій Верховина» по надуманим мотивам та упередженому ставленні до неї було спочатку 04 серпня 2017 року наказом №38-В скорочено посаду головної медсестри підприємства, а потім 05 жовтня 2017 року наказом №50-к звільнено її з роботи на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у звязку зі скороченням штату працівників.

Посилаючись на вказані обставини та порушення відповідачем ст.ст.41, 47, 116 КЗпП України позивач просив поновити на роботі та сягнути кошти за час вимушеного прогулу.

Рішенням Міжгірського районного суду від 27 грудня 2017 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції від ОСОБА_1 з однієї сторони та ДП «Санаторій Верховина» ЗАТ «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» з другої сторони з метою врегулювання спору про поновлення на роботі та стягнення коштів на затвердження суду надійшла мирова угода, за умовами якої позивач (апелянт) зобовязується відмовитись від вимог про поновлення на роботі та стягнення коштів з відповідача, а останній в свою чергу зобовязується компенсувати позивачу 20 000 грн. часткової компенсації середнього заробітку в строк до 10 червня 2018 року, безготівковим перерахунком на реквізити надані відповідачу позивачем у письмовій формі.

Сторони підтверджують, що викладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам і мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і стосується лише прав та обовязків сторін.

Підписанням даної Мирової угоди, сторони підтверджують факт відсутності у сторін одна до одної будь-яких претензій, що стосується предмету спору.

Відповідно до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Оскільки, сторони підтверджують, що зазначені в мировій угоді умови, відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам і підписанням мирової угоди, сторони підтверджують факт відсутності у сторін одна до одної будь-яких претензій, що стосується предмету спору.

Враховуючи вищезазначені обставини, судова колегія вважає затвердити мирову угоду по даній справі між сторонами, на умовах викладених в угоді. Наслідки закриття провадження по справі у звязку з укладенням мирової угоди зрозумілі сторонам і одночасно слід визнати нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи та закрити провадження у справі (ст.373 ч.2 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.207, 323 ч.2 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и в :

Затвердити мирову угоду укладену між ОСОБА_1 та Дочірнім підприємством «Санаторій Верховина» ЗАТ «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» і предметом якої є досягнення згоди між сторонами щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 та стягнення коштів із відповідача і за умови якої позивач ОСОБА_1 зобовязується відмовитись від вимог про поновлення на роботі та стягнення коштів із відповідача, а ДП «Санаторій Верховина» ЗАТ «Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» зобовязується виплатити позивачу ОСОБА_1 20 000 (двадцять тисяч) грн.. часткової компенсації середнього заробітку в строк до 10 червня 2018 року безготівковим перерахунком на реквізити сторін, надані позивачем відповідачу в письмовій формі, а рішення Міжгірського районного суду від 27 грудня 2017 року визнати нечинним, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 01 червня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_2