СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/614/18
Провадження № 2/306/321/18
Рядок статзвіту № 45
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Ганчак Л.ФІ.

за участю секретаря Пайда Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований 89311, с. Павлово, 173 Свалявського району Закарпатської області, НОМЕР_1, ІН НОМЕР_2), представника позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності за №106/18 від 21.02.2018 року, посвідченої ОСОБА_3-директором Мукачівського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги (зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_4 (25.03.1987р.н., зареєстрована 89311, с. Павлово, 173 Свалявського району Закарпатської області, ІН та засоби зв'язку невідомі) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користуваня житловим примыщенням. Позов мотивує тим, що позивач є власником будинку с.Павлово,173 Свалявського району. Відповідач проживала в даному будинку в зв"язку з тим,що вона була одружена із онуком позивача, подружжя за згодою позивача проживало в будинку. Після розірвання шлюбу відповідач виїхала, місце перебування її невідоме. Вважає, що дана обставина слугує підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування даним жилим приміщенням, оскільки повноцінно користуватися та розпоряджатися своєю власністю вона не має можливості.

Позивач у судове засідання не зявився, представник надав суду заяву, у якій просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомим суду причинам, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відповідно до ст. 128 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у справі даних чи доказів у разі повторної неявки в судове засідання відповідача. За правилами ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до наступного висновку.

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово ч.1 ст.29 ЦК України.

Стаття 47 Конституції України визначає, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно права власності житловий будинок №173 с.Павлово Свалявського району належить позивачу (а.с.7).

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За статтею 386 ч.2 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За правилами ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

З набуттям позивачем по даній справі права власності на будинок, останній має право на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, в тому числі і щодо вирішення питань стосовно можливості проживання в будинку інших осіб.

Хоча статтею 156 ЖК УРСР встановлено право особи після припинення сімейних відносин з власником користуватися займаним приміщенням, приписи ст. 405 ЦК України передбачають втрату такого права у разі відсутності особи понад один рік.

Належними та допустимими доказами встановлено, що згідно акту Згідно акту обстеження №39 від 02.03.2018р. відповідач не проживає за адресою позивача з 2013р. (а.с.6). Місцезнаходження її позивачу невідоме (а.с. 11).

Згідно ст. 7 ЗУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі …судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Окрім того, суд керується нормами міжнародного законодавства, які регулюють дану сферу правовідносин, п.1 ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка гарантує кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла.

В судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження, так як наявна реєстрація відповідача фактично перешкоджає позивачу в реалізації її прав як власника вищевказаного жилого приміщення і враховуючи, що відповідач фактично не проживає у даному помешканні, позов є обгрунтованим та його слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 18, 76, 81, 128, 141, 133, 134, 137, 223, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 15, 29, 317, 319, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 150, 156 ЖК УРСР, Конституцією України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_4 Тет"яну Валентинівну, 25.03.1987р.н., зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 - такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком № 173 с.Павлово Свалявського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Головуючий Л.Ф.Ганчак