Провадження №2-о/760/234/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Лазаренко В.В.

за участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/ про встановлення факту народження дитини,

зацікавлені особи: ОСОБА_2 /АДРЕСА_2/;

ОСОБА_3 /АДРЕСА_3/;

Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві /03067, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, 1/28/, -

В С Т А Н О В И В:

10.05.2018 заявник ОСОБА_1 через свого представника - адвоката ОСОБА_4 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт народження дитини - хлопчика, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є матір'ю ОСОБА_2, яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син в м. Сімферополь Автономної Республіки Крим. Оскільки на даний час АР Крим являється тимчасово окупованою територією України, у передбаченому законодавством порядку факт народження онука зареєстрований не був.

Солом'янським районним у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві їй було відмовлено у видачі свідоцтва про народження онука, т.я. надана нею довідка про народження є недійсною на території України. Таким чином, оскільки отримати документи встановленого зразка вона позбавлена можливості, реєстрація народження дитини відповідними державними органами є неможливою.

Оскільки її донька ОСОБА_2, яка є матірю новонародженого хлопчика, з об'єктивних причин не може особисто звернутись до суду заявою про встановлення факту народження дитини, то вона, як бабуся новонародженого звертається до суду з відповідною заявою.

Заявник подану заяву про встановлення факту смерті просила задовольнити та розгляд заяви проводити за її відсутності, про що зазначила у поданій заяві.

Заінтересовані особи - Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилися.

16.05.2018, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов'язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб'єктом цивільних прав та обов'язків.

Актами цивільного стану, зокрема, є народження фізичної особи.

За змістом ч.ч. 3, 4 вказаної статті, народження фізичної особи підлягає державній реєстрації. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою.

Частинами 2, 5 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Згідно ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 21.06.2013, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданим 21.06.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Сімферополь АР Крим народився хлопчик, якого батьки назвали ОСОБА_7.

Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту народження дитини по місцю народження проведена не була.

Встановлено, що заявник ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_2, що вбачається Свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 24.02.1983, де в графі «мати» записано ОСОБА_1, а також копіями свідоцтв про шлюб серії НОМЕР_3 від 15.09.2007, з якого вбачається, що донька ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2», та серії НОМЕР_1 від 21.06.2013, з якого вбачається, що ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2». Таким чином, заявник ОСОБА_1 є бабусею новонародженої дитини чоловічої статі, яку народила її донька ОСОБА_2.

В якості доказів про народження онука заявником надані до матеріалів справи медичні документи про народження, які видані на тимчасово окупованій території України та не можуть бути підставою для реєстрації факту народження онука заявника, зокрема це копія медичного свідоцтва про народження серії 35 № 023324 від 19.03.2018, копія довідки про народження №1201 від 20.03.2018 та копія родового сертифікату НОМЕР_4, з яких вбачається, що донька заявника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Сімферополь АР Крим народила дитину чоловічої статі.

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначено тимчасово окупованою територією.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, з об'єктивних причин заявник позбавлена можливості отримати для проведення державної реєстрації народження дитини документи, які підтверджують даний факт та відповідають вимогам встановленим законодавством.

За змістом ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлено, зокрема, факт народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Положеннями ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника (ч 1 ст. 317 ЦПК України).

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт народження дитини чоловічої статі ОСОБА_2 достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, через відсутність у заявника можливості отримати документи, які підтверджують даний факт та відповідають вимогам встановленим законодавством, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника про встановлення факту народження її донькою дитини являються обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-80, 89, 293-294, 315, 317 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Симферополь Автономної Республіки Крим дитини чоловічої статі - ОСОБА_7, від батьків: мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка міста Київ, громадянка України, батько: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженць міста Феодосія Республіки Крим, громадянин України, які перебувають у шлюбі зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Феодосійського міського управління юстиції в Автономній республіці Крим 21.06.2013, актовий запис №209, та проживають за адресою: АДРЕСА_2,

Дане рішення підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 16 травня 2018 року.

Суддя В.В. Лазаренко