Справа № 473/1176/18
РІШЕННЯ

іменем України

"31" травня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі судового засідання Радєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська цивільну справу № 473/1176/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної сумісної власності,

В С Т А Н О В И В :

16.04.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 27.09.2017 року померла її рідна сестра - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на ? частку житлового будинку № 94 по вул. Соколецькій (до перейменування Папаніна) в м. Вознесенську Миколаївської області із господарчими будівлями і спорудами та частку земельної ділянки площею 0,1588 га., надану для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства. Померла прийняла спадщину, але не оформила її в порядку спадкування після смерті їхньої бабусі ОСОБА_4, яка померла 09.10.2007року.

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 заповіту складено не було, а інших спадкоємців, які б прийняли спадщину немає.

Спадщину після смерті ОСОБА_3 позивач, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, але при зверненні до нотаріуса з метою спадщини за законом їй було відмовлено оскільки в державному акті на право приватної власності на землю від 05.06.1995року № 5132 не визначено частки кожного із співвласників.

Оскільки на момент оформлення вищевказаного державного акту житловий будинок № 94 по вул. Соколецькій ( до перейменування Папаніна) в м. Вознесенську Миколаївської області перебував у спільній частковій власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному власнику належало по ? частці цього будинку.

Вказані обставини створюють ОСОБА_1 перешкоди щодо належного оформлення спадкових прав, тому вона просить визначити частки спадкодавців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в праві власності на зазначену земельну ділянку.

Ухвалою суду від 25.04.2018 року провадження відкрито, справа призначена до слухання в порядку загального позовного провадження на 31.05.2018 року.

Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України у звязку із відсутністю учасників процесу не здійснюється.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином суду надав заяву в якій просить проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує.

Оскільки матеріали справи містять достатньо відомостей про права та взаємовідносини сторін, Першою Вознесенською державною нотконторою надіслано на адресу суду копію спадкової справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 набули у власність по ? частки житлового будинку № 94 Соколецькій (до перейменування Папаніна) в м. Вознесенську Миколаївської області, що підтверджується договором дарування від 23.04.1976року та договором купівлі-продажу від 07.12.1959 року.( а.с.13-14, 15-16).

Також останні набули в спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,1588 га., розташовану за цією ж адресою, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства.

Вказана земельна ділянка площею 0,1588га., яка розташована на території Вознесенської міської ради, належала ОСОБА_4, ОСОБА_5 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 05.06.1995 року виконкомом Вознесенської міської ради та зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №3132.( а.с.7) .

05.05.2005 року померла ОСОБА_5, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ФП № 002235 від 05.05.2005року ( а.с.19).

09.10.2007 року померла ОСОБА_4, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серія 1-ФП № 059502 від 12.10.2007року ( а.с.20).

27.09.2017 року померла спадкодавець ОСОБА_3, яка доводиться позивачу рідною сестрою, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія І- ФП № 338589 від 19.03.1974 року ( а.с.10).

Згідно копій спадкових справ, надісланих Першою Вознесенською державною нотаріальною конторою на адресу суду:

- спадкова справа № 230/2005 після смерті ОСОБА_5, яка померла 05.05.2005 року і яка є матірю позивача і дружиною відповідача спадщину прийняв ОСОБА_2;

- спадкова справа № 124/2008 після смерті ОСОБА_4 яка померла 09.10.2007 року- бабусі позивача, спадщина прийнята у встановлений законом строк;

Спадкова справа за № 24/2018 після смерті ОСОБА_3, яка померла 27.09.2017 року заведена за заявою позивача ОСОБА_1, як спадкоємця другої черги, після відмови відповідача від спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої увійшло ? частки житлового будинку № 94 по вул. Соколецькій ( до перейменування Папаніна) в м. Вознесенську Миколаївської області із господарчими будівлями і спорудами та частка земельної ділянки площею 0,1588 га., надана для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства за зазначеною адресою.

Однак при зверненні до нотаріуса стосовно оформлення спадщини на земельну ділянку площею 0, 1588 га, розташовану за адресою: Миколаївська області, м. Вознесенськ, вул. Соколецькій ( до перейменування Папаніна) № 94, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, нотаріусом було відмовлено, оскільки було встановлено, що земельна ділянка належить двом особам на праві спільної сумісної власності таким чином, немає можливості визначити яка саме частка належить спадкодавцю. (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.04.2018 року (а.с.5).

Інших осіб, що прийняли спадщину або мають право на її обов'язкову частку, інших власників будинку судом не виявлено. Невизначеність частки спадкодавця в праві власності на земельну ділянку створює позивачу, як спадкоємцю першої черги за законом, перешкоди в отриманні та оформленні спадщини.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), що виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.42 Земельного Кодексу України (в редакції 1991 року), що діяла на час приватизації земельної ділянки передбачено, що громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов'язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі. Якщо згоди на використання та розпорядження спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується судом.

Відповідно до положень п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16.04.2004 року зазначено, якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку, розмір часток в спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався, при визначенні частини спільної земельної ділянки, право на користування якою мають позивачі, слід виходити з розміру їх часток у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Оскільки, на час видачі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку( 05.06.1995 рік), співвласниками житлового будинку були: ОСОБА_4, ОСОБА_5, та їм належало по 1/2 частини житлового будинку, то відповідно до цих часток в житловому будинку кожному з них належали і відповідно ідеальні частки земельної ділянки.

Відповідно до ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76-83, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної сумісної власності - задовольнити повністю.

Визначити, що ОСОБА_4, яка померла 09.10.2007 року в м. Вознесенську Миколаївської області за життя належало 1/2 частка земельної ділянки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,1588 га. по вул. Соколецькій (до перейменування Папаніна) в м. Вознесенську Миколаївської області, яка надавалася для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства.

Визначити, що ОСОБА_5, яка померла 05.05.2005 року в м. Вознесенську Миколаївської області за життя належало 1/2 частка земельної ділянки в праві спільної власності на земельну ділянку площею 0,1588 га. по вул. Соколецькій ( до перейменування Папаніна) в м. Вознесенську Миколаївської області, яка надавалася для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.

Суддя: Висоцька Г.А.