Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/4163/16 Головуючий у 1 інстанції: Соболєва І.П.
Провадження № 22-ц/778/1412/18 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«30» травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Бурима В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відмову від позову у справі за позовом ОСОБА_3 до Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», про зміну формулювання причини звільнення з роботи, внесення відповідного запису до трудової книжки, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», про зміну формулювання причини звільнення з роботи, внесення відповідного запису до трудової книжки, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Просила поновити строк на звернення до суду; змінити формулювання причин звільнення з роботи із «звільнена за п. 5 ст. 36 КЗпП України, за переводом до Державної установи «Територіальне медичне обєднання МВС України по Запорізькій області» на «звільнена за п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку з реорганізацією та скороченням штату працівників», і дату звільнення з «06 листопада 2015 року» на з «05 квітня 2016 року»; зобовязати відповідача протягом трьох календарних днів з дня набрання рішення суду законної сили, внести відповідний запис до її трудової книжки; стягнути з відповідача на її користь заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 22 088,64 гривень та моральну шкоду у розмірі 25 000,00 гривень.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Постановою Верховного суду від 16 січня 2018 року касаційну скаргу ДУ «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 23 листопада 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час розгляду справи до Апеляційного суду Запорізької області надійшла заява ОСОБА_3 про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Згідно з ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення (ч.ч. 1,2 ст. 206 ЦПК України).

За приписами ч.3 ст. 206 ЦПК України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

За змістом ст. 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Обставин, які не дозволяють прийняти відмову ОСОБА_3 від позову, не встановлено.

Наслідки прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, передбачені ст. 256 ЦПК України, ОСОБА_3 розяснені.

Відмова від позову не суперечить чинному законодавству.

Зважаючи на те, що ст.ст. 13, 49 ЦПК України передбачено право учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, колегія суддів вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_3 від позову до ДУ «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» про зміну формулювання причини звільнення з роботи, внесення відповідного запису до трудової книжки, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди із визнанням рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2016 року нечинним і закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 13, 49, 206, 255, 373, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову ОСОБА_3 від позову до Державної установи «Територіальне медичне обєднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області» про зміну формулювання причини звільнення з роботи, внесення відповідного запису до трудової книжки, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 серпня 2016 року у цій справі визнати нечинним, провадження у справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 01 червня 2018 року.

Головуючий

Судді: