справа № 274/2679/17
провадження № 2/0274/478/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31.05.18 р. м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк - Жук А.В., розглянувши в загальному позовному провадженні в судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, Бердичівської районної державної адміністрації, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за нею право на земельну частку (пай) № 724, площею 1,9616 га, поле № 14, що розташована на території Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ № 02-28 № 000017 від 05.01.1996 р, в порядку спадкування.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12.10.1996 р. померла її мати ОСОБА_2, яка постійно проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 та була членом Колективного сільськогосподарського підприємства «Новий Шлях». За свого життя померла не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), проте була включена до додаткового списку громадян членів КСП «Новий Шлях». Позивачка випадково дізналась, що її померла матір має право на земельну частку (пай). В свого чергу, позивачка звернулась до Бердичівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа.

У судове засідання сторони не зявились.

Від представника позивачки надійшла заява від 31.05.2018 р. про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Від Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області надійшов лист від 13.03.2018 р № 62 про розгляд справи без участі представника сільської ради, позовні вимоги визнає.

Від представника Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області надійшла заява від 31.05.2018 р. про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Від представника Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області надійшло клопотання від 29.05.2018 р. про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В силу ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що матірю ОСОБА_1 є ОСОБА_2, яка померла 12.10.1996 р.(а.с. 11, 13).

Згідно довідки від 17.10.2016 р. № 768 виконкому Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області ОСОБА_2 була включена у додаткові списки на земельну частку (пай) засіданням комісії № 1 від 31.01.2001 р. «По врегулюванню земельних відносин»(а.с. 16).

Відповідно до листа від 23.02.2017 р. № 16/16-17 Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області ОСОБА_2 внесено до списку-додатку до Державного акту на право колективної власності на землю(а.с. 17).

Постановою Бердичівської державної нотаріальної контори відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке перебуває в КСП «Новий шлях» Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, після смерті ОСОБА_2, яка померла 12.10.1996 р.(а.с. 12).

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Сертифікат на право на земельну частку (пай) за своєю суттю має не зовсім правовстановлююче, а більш правопосвідчуюче значення. Такий висновок випливає з позиції законодавця, закладеній у норми ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», згідно якої сертифікат на право на земельну частку (пай) є лише основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), і документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Згідно абзацу 2 п. 1 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України) передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття.

Частиною першою ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зазначені обставини у їх системному зв'язку, на думку суду, свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачкою, права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Керуючись статтею 152 ЗК України, статтям 373, 374, 386, 392, 1220-1221, 1223, 1225, 1235, 1268-1270 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 189-200, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)право власності на земельну частку (пай) № 724, площею 1,9616 га, поле № 14, що розташована на території Швайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, згідно Державного акта на право колективної власності на землю серії ЖТ № 02-28 № 000017 від 05.01.1996 р, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_2, яка померла 12.10.1996 р..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня, наступного за днем дня складення судового рішення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя О.В.Замега