АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2018 року м. Чернівці справа № 718/2762/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Кулянди М.І., Лисака І.Н.

секретар Ковальчук Н.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 квітня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Олексюк Т.І.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Кіцманського районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою від 05 березня 2018 року відкрито провадження за даною справою.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду про відкриття провадження у справі скасувати та прийняти постанову про направлення справи для розгляду до Теофіпольського районного суду Хмельницької області.

Посилалася на порушення норм процесуального права, зокрема, на порушення правил підсудності. Вважає, що предметом спору є визнання заповіту недійсним, а тому справа повинна розглядатися за місцем проживання відповідача. Суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про те, що спір виник з приводу нерухомого майна, а тому поширюються правила виключної підсудності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін з наступних підстав.

Постановляючи 5 березня 2018 року ухвалу про відкриття провадження, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява підсудна Кіцманському районному суду Чернівецької області.

Колегія суддів погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Згідно положень ч.1 ст.23 ЦПК України всі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства розглядають місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

За загальними правилами підсудності справ позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебуванням, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.27 ЦПК України).

Частиною 1ст.30 ЦПК України визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходження майна або основної її частини.

Згідно розяснень, які містяться в п.41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що ним заявлено вимоги, які зводяться до визнання недійсним заповіту, складеним ОСОБА_3 від 11 грудня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Теофіпольської державної нотаріальної контори Хмельницької області за реєстровим №1730. Згідно заповіту ОСОБА_3 все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, та взагалі все те, що на день смерті йому буде належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_2.

На час смерті ОСОБА_4 йому на праві власності належало 2/3 частини квартири, що розташована в м.Кіцмань, по вул..Космонавтів, 2/15 Чернівецької області.

Отже, предметом даного судового спору є заповіт, який стосується спадкового майна, в тому числі нерухомого.

Розташування спадкової квартири відноситься до територіальної юрисдикції Кіцманського районного районного суду Чернівецької області.

З урахуванням вищевикладеного, звернення ОСОБА_1 з цим позовом до Кіцманського районного суду Чернівецької області є законним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають суду підстав для скасування ухвали, яка постановлена з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 31 травня 2018 року.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_5

Судді /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

З оригіналом згідно:

Суддя Н.К. Височанська