Провадження № 22-ц/780/2062/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 30.05.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

секретар судового засідання: Гуторка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.В.А.-Трейд» ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року у складі судді Саган В.М. у справі за поданням головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2, посилаючись на те, що у відділі державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції перебуває зведене виконавче провадження №48592127 про стягнення з ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» боргів на загальну суму 18336,82 грн.. Державним виконавцем було ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника. Боржником рішення виконано не було. Державним віконцем було вжито такі заходи примусового виконання рішення, як перевірка майнового стану боржника та арешт рахунків боржника. Державним виконавцем на імя директора ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» - ОСОБА_2 неодноразово направлялися вимоги щодо вжиття заходів погашення заборгованості та явки до відділу, проте керівник до відділу не зявився. Державний виконавець вважав, що керівник ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» - ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішеннями судів, що проявляється у невжитті нею заходів щодо погашення заборгованості.

У звязку з цим просила, тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта керівника ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до виконання нею зведеного виконавчого провадження №48592127 про стягнення з ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» на користь Управління Пенсійного Фонду України у м. Бориспіль та Бориспільському районі боргів на загальну суму 18336,82 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта, керівника ТОВ «А.В.В.А.-Трейд», громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до виконання нею зведеного виконавчого провадження №48592127 про стягнення з ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» на користь УПФУ у м. Бориспіль та Бориспільському районі боргів на загальну суму 18336,82 грн..Виконання ухвали суду покладено на Державну прикордонну службу України.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати, посилаючись на її незаконність, порушення судом норм процесуального права та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання державного виконавця. Вважає, що постанову про відкриття виконавчого провадження вона не отримувала та не мала можливості виконати вимоги стягувача у добровільний строк. Вважає, що невиконання боржником зобовязань протягом строку, встановленого державним виконавцем, не може свідчити про ухилення боржника від їх виконання.

Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що на арештованих рахунках підприємства відсутні кошти, нерухомого та рухомого майна державним виконавцем також виявлено не було. Вважає, що директору ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» неодноразово направлялися вимоги державного виконавця щодо прибуття до відділу. Разом з тим, вказані поштові відправлення були повернуті до відділу за закінченням терміну їх зберігання, що свідчить про небажання директора ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» їх отримувати.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що керівником ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» не вживаються заходи щодо погашення заборгованості підприємства. Вважав, що директор ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішенням.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.1-5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного ОСОБА_1.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконанні Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває зведене виконавче провадження №48592127 (а.с.4, 4-зворот).

Встановлено, що керівником ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» є ОСОБА_2 (а.с.5, 5-зворот).

На виконання постанови про арешт коштів боржника ВП №42014284 від 06 листопада 2014 року ПАТ «Банк інвестиції та заощаджень» було накладено арешт на кошти ТОВ «А.В.В.А.-Трейд», що підтверджується листом ПАТ «Банк інвестиції та заощаджень» від 11 листопада 2014 року (а.с.7).

Листом від 12 листопада 2014 року АБ «Укргазбанк» повідомив, що постанова про арешт коштів боржника від 06 листопада 2014 року стосовно ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» прийнята банком до виконання (а.с.7-зворот).

01 вересня 2015 року та 11 вересня 2015 року керівнику ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» ОСОБА_2 направлялися вимоги державного виконавця, якими останню було зобовязано зявитися до відділу державної виконавчої служби та надати достовірні відомості про доходи та майно, якими володіє ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» (а.с.11,11-зворот; 12,12-зворот).

04 вересня 2015 року вимога від 01 вересня 2015 року була направлена на адресу ТОВ «А.В.В.А.-Трейд»: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 4 (а.с.13).

15 вересня 2015 року вимога від 11 вересня 2015 року була направлена на адресу ТОВ «А.В.В.А.-Трейд»: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 4, корп..7, кв.40 (а.с.14).

Відповідно до витягу з реєстру поштових відправлень ДП «Укрпошта» від 04 листопада 2015 року відправлення за номером 863 було вручене за довіреністю 07 жовтня 2015 року (а.с.15).

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України (в редакції чинній на дату постановлення оскаржуваної ухвали суду) питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 06.06.2015 року) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути

тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

При цьому, колегія суддів вважає, що під ухиленням від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею таких обовязків. Задоволення подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання. Саме по собі невиконання боржником самостійно зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції від 06.06.2015 року) боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» ( у редакції від 07.03.2018 року) боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обовязків полягає, зокрема, у тому, що останній може ігнорувати будь-які звернення державного виконавця, не надавати пояснень з приводу невиконання рішення суду.

Також, колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи не вбачається отримання керівником ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» ОСОБА_2 вимог державного виконавця та постанов про відкриття виконавчого провадження.

З наявного у матеріалах справи витягу із реєстру поштових відправлень ДП «Укрпошта» від 04 листопада 2015 року вбачається лише те, що відправлення за номером 863 було вручене за довіреністю 07 жовтня 2015 року. Разом з тим, ідентифікувати кому направлялося відправлення за номером 863 та хто саме його отримав, із наявних у матеріалах справи доказах, не є можливим.

Крім того, колегія суддів доходить висновку про те, що державний виконавець не вчинив всіх необхідних та передбачених законом дій для вчасного виконання рішення суду.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що на арештованих рахунках підприємства відсутні кошти, нерухомого та рухомого майна державним виконавцем також виявлено не було відхиляються колегією суддів, оскільки відсутність майна у ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» не свідчить про ухиляння керівника підприємства від виконання зобовязань.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що директору ТОВ «А.В.В.А.-Трейд» неодноразово направлялися вимоги державного виконавця щодо прибуття до відділу, проте останні були повернуті до відділу за закінченням терміну їх зберігання колегією суддів відхиляються, як такі, що не підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2, відповідно до ст.376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «А.В.В.А.-Трейд» ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2015 року скасувати повністю і ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні подання головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного ОСОБА_1 не підлягає.

Повний текст постанови складено «31» травня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_1
СуддіОСОБА_4
ОСОБА_5