Номер провадження: 22-ц/785/4169/18
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.,

Суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.

За участю секретаря: Лопотана В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої Олени Олексіївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера керування» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6 про скасування рішення загальних зборів ТОВ «Ера керування» та скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера керування» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року,-

встановила:

15 червня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О.О. та ТОВ «Ера керування» та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила суд визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів ТОВ «Ера керування», оформлене протоколом загальних зборів від 13.04.2016 р. № 13/04 про передачу до статутного капіталу ТОВ «Ера керування» нежилих будівель за адресою: АДРЕСА_1; скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Алєксєєвої О.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29314971 від 19.04.2016 року на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №14223905 про реєстрацію права приватної власності за ТОВ «Ера керування» на нежилі будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер нерухомого майна 01), а також просила припинити право приватної власності ТОВ «Ера керування» на вказані нежилі будівлі. В судовому засіданні 29.01.2018 р. представником позивача ОСОБА_3 подано заяву про залишення без розгляду позовної вимоги про припинення права власності ТОВ «Ера керування» на нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Інші позовні вимоги залишені без змін. Ухвалою від 29.01.2018 року позовні вимоги у вказаній частині залишені без розгляду. Щодо інших позовних вимог, то позивач посилається на те, що їй, ПАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належали нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_2. В подальшому ОСОБА_6, без розроблення та погодження проектної документації, без отримання дозволу на реконструкцію самочинно перепланував існуючі та добудував нові нежитлові приміщення, збільшивши загальну площу своєї частки з 620,5 кв.м до 966,8 кв.м. В подальшому ОСОБА_6 неправомірно виділив свою самочинно реконструйовану частку зі спільної часткової власності в окремий об'єкт, якому присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1. Після незаконного, на думку позивача, виділення ОСОБА_6 своєї самочинно реконструйованої частки (495/1000 у праві власності на нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_2) в окремий об'єкт (АДРЕСА_1), він передав вказаний об'єкт в статутний капітал (тобто, у власність) створеної ним же юридичної особи - ТОВ «Ера керування». Передання нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1, до статутного капіталу ТОВ «Ера керування» відбулось на підставі протоколу загальних зборів ТОВ «Ера керування» від 13.04.2016 р. № 13/04 та акту прийому-передачі від 13.04.2016 р., при цьому єдиним учасником товариства є ОСОБА_6. Оскільки ОСОБА_6 незаконно набув право власності на нежилі приміщення (а саме, незаконно виділив в окремий об'єкт) за адресою: АДРЕСА_1, то він не міг в законний спосіб передати ці приміщення до статутного капіталу ТОВ «Ера керування». Вказане, на думку позивача, є підставою для визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів ТОВ «Ера керування» від 13.04.2016 р. № 13/04 та для скасування рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Алєксєєвої О.О. № 29314971 від 19.04.2016 року.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 - задоволено.

Визнано недійним та скасовано рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера керування» оформлене протоколом загальних зборів від 13.04.2016 р. № 13/04, про внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера керування» нежилих будівель за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер нерухомого майна 01.

Скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої Олени Олексіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 29314971 від 19.04.2016 року про державну реєстрацію права приватної власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера керування» на нежилі будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера керування» судовий збір на користь позивача у розмірі 640 гривень.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ера керування» подало апеляційну скаргу, у якійпросить суд рішення скасувати.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що ОСОБА_6 не був законним власником нежилих будівель за адресою: АДРЕСА_1, а тому не було законних підстав для внесення нежилих приміщень на підставі протоколу загальних зборів учасників створеного ним ТОВ «Ера керування» від 13.04.2016 р. №13/04 до статутного капіталу цієї юридичної особи.

Оскільки ОСОБА_6 не міг в законний спосіб передати, а ТОВ «Ера керування» прийняти, нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1, у власність юридичної особи, то відповідне рішення, оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства від 13.04.2016 р., є недійсним та підлягає скасуванню.

Відповідно, оскільки ОСОБА_6 не був законним власником нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1, вказані нежилі приміщення не могли бути в законний спосіб передані у власність ТОВ «Ера керування», то за таких обставин рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О.О. № 29314971 від 19.04.2016 року про реєстрацію права власності на вказані приміщення за ТОВ «Ера керування» підлягає скасуванню.

Разом з тим суд зазначив, що скасування рішення державного реєстратора відбулось не у зв'язку з порушенням приватним нотаріусом Алєксєєвою О.О. порядку проведення державної реєстрації, а у зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не був належним власником нежилих будівель за адресою: м. Одеси, вул. Бабеля, 24/2, що встановлено рішеннями адміністративних судів у вказаних вище справах. Однак, у зв'язку з тим, що ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає в такому випадку іншого способу захисту прав позивача, ніж скасування рішення державного реєстратора, то з метою захисту порушених прав позивача суд скасовує відповідне рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Алєксєєвої О.О. з таким висновком суду повністю погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що 23.09.1999 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. за № 2411, укладеного між ВАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» та ОСОБА_8, останній отримав право власності на 42/100 частини домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2. На підставі договору у власність покупця перейшли приміщення в літ. 1F: приміщення № 9,22, літ.1f, літ.2f, літ.3f, загальною площею 346,9 кв.м. Право власності зареєстровано органом БТІ 27.10.1999 року № 743 стр. 17 кн. 8н (а.с. 7).

Після проведеної реконструкції ОСОБА_8 виконавчим комітетом Одеської міської ради видано свідоцтво від 15.04.2002 року № 325 про право власності 495/1000 частин нежилої будівлі під літ. «А», загальною площею 620,5 кв.м. (а.с. 8).

08.11.2003 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Левенець Т.П. за р/№ 4806, ОСОБА_8 подарував ОСОБА_6 495/1000 частин нежилих будівель за адресою: АДРЕСА_2, що складає 620,5 кв.м. Право власності за вказаним договором зареєстровано в органі БТІ 26.11.2003 року за №743 стр. 358 кн29неж (а.с. 11).

19.09.2003 року ВАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» отримав свідоцтво про право власності на 410/1000 частин основних будівель літ. «1F» «2F», площею 431,6 кв.м за адресою: АДРЕСА_2, яке видано виконавчим комітетом Одеської міської ради (а.с. 9).

28.05.2010 року між ПАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» та гр. ОСОБА_10 укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Федорченко Т.М. за № 2748, за яким ОСОБА_11 отримав право власності на нежитлові приміщення, які складаються з окремо розташованої будівлі та частини будівлі заводоуправління, означені літ. «1F» «2F», що складають 410/1000 частин будівлі площею 431,6 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2.

19.07.2012 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений договір дарування за №3093, за яким ОСОБА_3 отримала у власність нежитлові приміщення, які складаються з окремо розташованої будівлі та частини будівлі заводоуправління, означені літ. «1F» «2F», що складають 410/1000 частин будівлі площею 431,6 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.05.2016 року № 59889666 (а.с. 16-19) встановлено, що на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2015 року за ПАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» було визнано право власності на 95/1000 частки нежилих приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2, що складаються з окремо розташованих приміщень підвалу літ. «1F» площею 56,9 кв.м. та споруд: літ. «Б» ТП площею 41,82 кв.м та літ. «В» ТП - площею 25,84 кв.м. (а.с. 16).

Отже, нежилі приміщення за адресою: АДРЕСА_2 знаходились у спільній частковій власності трьох осіб: 1). ОСОБА_6 розмір частки - 495/1000, 2). ПАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» розмір частки - 95/1000, 3). ОСОБА_3 розмір частки - 410/1000.

Пізніше, ОСОБА_6 здійснено самочинну реконструкцію своєї частки 495/1000, переплановано існуючі та добудувано нові нежитлові приміщення, внаслідок чого загальна площа належних йому приміщень збільшилась з 620,5 кв.м до 966,8 кв.м.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.03.2016 року № 55684484 (а.с. 12-15) вбачається, що реконструйована частина нежилого приміщення (частка в розмірі 495/1000), що належала ОСОБА_6, виділена зі спільної часткової власності в окремий об'єкт із присвоєнням нової адреси: АДРЕСА_1.

01.03.2016 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Васильковською Є.В. прийнято рішення за № 28527421, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на нежилі будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 924,6 кв.м (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01).

З матеріалів справи вбачається, що підставою для реєстрації права власності на нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 924,6 кв.м. за ОСОБА_6 стали наступні документи: технічний паспорт від 25.12.2015 року, б/н, складений ПП «Діжен», договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Левенець Т.П. від 08.11.2003 року, за р/№ 4806 та свідоцтво №15001685 від 14.01.2010 року, видане Інспекцією ДАБК в Одеській області (а.с. 12).

З інформаційної довідки від 25.05.2016 року № 59889666 (а.с. 16-19) встановлено, що нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 924,6 кв.м (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01) на підставі протоколу №1 від 08.04.2016 року, протоколу № 13/04 від 13.04.2016 року, акту прийому-передачі від 13.04.2016 року, б/н, перейшли у власність ТОВ «Ера керування» ().

Підставою для переходу права власності на нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1, до ТОВ «Ера керування» стало рішення загальних зборів оформлене протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Ера керування» від 13.04.2016 р. №13/04, який оскаржується позивачем. Вказаний протокол підписаний єдиним учасником ТОВ «Ера керування» ОСОБА_6, який володіє 100% статутного капіталу та 100% голосів на загальних зборах (а.с. 85).

Право власності на нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 924,6 кв.м зареєстровано за ТОВ «Ера керування» рішенням державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О.О. від 29314971 від 19.04.2016 року, яке оскаржується позивачем. Вказані обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.05.2016 року № 59889666 (а.с. 17) та матеріалами реєстраційної справи№1 на нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 72 - 117).

Таким чином, 01.03.2016 р. ОСОБА_6 на підставі рішення державного реєстратора Васильковської О.В. отримав право власності на самочинно реконструйовану ним частку, яку виділив в окремий об'єкт - нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1, та 13.04.2016 р. за результатами проведених загальних зборів передав вказані приміщення у власність (до статутного капіталу) створеної ним юридичної особи ТОВ «Ера керування», єдиним учасником якої він являвся на момент прийняття оспорюваних рішень.

Незаконність вчинення реєстраційних дій державного реєстратора Васильковської О.В. щодо реєстрації права власності ОСОБА_6 на нежилі приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 924,6 кв.м, була встановлена Одеським окружним адміністративним судом по справі №815/2759/16.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.12.2016 року провадження по даній справі було зупинено до розгляду Одеським апеляційним адміністративним судом позову ПАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області, державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Васильковської Є.В., Департаменту ДАБІ в Одеській області за участю третіх осіб - Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради, ОСОБА_6, ТОВ «Ера керування» та Одеської міської ради про визнання недійсним та скасування свідоцтва Інспекції ДАБК від 14.01.2010 року № 15001685 та скасування рішення державного реєстратора Васильковської Є.В. від 01.03.2016 року № 28527421 про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на нежилі будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 924,6 кв.м (реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна 01).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.07.2017 року провадження у даній справі відновлено та внаслідок зміни організаційно-правової форми господарського товариства залучено до участі у справі у якості процесуального правонаступника ПАТ «Одеський завод будівельно-обробних машин» - Товариство з додатковою відповідальністю «Одеський завод будівельно-обробних машин».

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року по справі №815/2759/16-а позов ТДВ «Одеський завод будівельно-обробних машин» задоволено частково - постановлено визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області Васильковської Євгенії Валеріївни від 01.03.2016 року №28527421 про державну реєстрацію права власності на нежилі будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 924,6 кв.м, реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна №01, за ОСОБА_6.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року по справі №815/2759/16-а встановлені наступні обставини, які відповідно до ст. 82 ч.4 ЦПК є преюдиційними та не підлягають повторному доказуванню при розгляді даної справи.

Адміністративним судом встановлено, що при розгляді адміністративного позову по справі №815/2759/16-а управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради не надало матеріали, що стосуються державної реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_6 та своїм листом від 24.05.2017 року №001399 повідомило суду про відсутність в архіві Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради запитуваних документів (Т. ІІІ, а.с. 1). Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України орган реєстрації не підтвердив правомірність свого рішення, в тому числі на підставі необхідного пакету документів для проведення такої реєстрації.

Також, при розгляді справи №815/2759/16-а судами було встановлено, що Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду справи, повідомив про те, що органом архітектурно-будівельного контролю Свідоцтво від 14.01.2010 року № 15001685 не видавалось, перевірка на відповідність вказаного об'єкта вимогам та правилам містобудування не проводилась, декларації про початок будівельних робіт та готовність об'єкта до експлуатації не реєструвались.

Листом від 26.10.2016 р. № 105-05/1-16691 по даній справі Департамент ДАБІ в Одеській області у відповідь на ухвалу суду від 05.10.2016 року повідомив, що свідоцтво №15001685 від 14.01.2010 року Інспекцією ДАБК в Одеській області не видавалось.

Отже, оскаржуване рішення державного реєстратора Васильковської О.В. прийнято за відсутності документа про відповідність реконструйованого об'єкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельним нормам і правилам, щодо готовності об'єкта до експлуатації, тобто за відсутності видачі уповноваженим органом архітектурно-будівельного контролю відповідного свідоцтва, що свідчить про невідповідність реєстраційних дій державного реєстратора Васильковської О.В. вимогам п. 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127. За таких обставин, колегія суддів Одеського апеляційного адміністративного суду вказала, що висновок суду першої інстанції про те, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01.03.2016 року №28527421 не ґрунтується на Законі, а зазначені обставини є безумовною підставою для скасування рішення суб'єкта владних повноважень, а саме рішення державного реєстратора Васильковської Є.В. про реєстрацію права власності ОСОБА_6 на нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 року встановлено, що самочинно реконструйована частка ОСОБА_6 у розмірі 495/1000 частин нежилих будівель за адресою: АДРЕСА_2, була незаконно виділена в окремий об'єкт - нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1. Отже, право власності ОСОБА_6 на нежилі приміщення за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за ним з порушенням закону.

Вказаною ухвалою від 25.10.2017 року додатково встановлено, частка ОСОБА_6 у розмірі 495/1000 частин нежилих будівель за адресою: АДРЕСА_2, була незаконно виділена в окремий об'єкт - нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, наведеними рішеннями адміністративних судів встановлено, що ОСОБА_6 незаконно виділив самочинно реконструйовану ним частку 495/1000 нежилих будівель за адресою: АДРЕСА_2, в окремий об'єкт - нежилі будівлі з присвоєнням їм нової адреси: АДРЕСА_1, та незаконно отримав право власності на вказаний об'єкт.

Оскільки ОСОБА_6 набув право власності в незаконний спосіб, зокрема, надав до реєстрації документ, який, як було встановлено судом, насправді не видавався органами державного архітектурно-будівельного контролю (свідоцтво Інспекції ДАБК від 14.10.2010 року №15001685), то ОСОБА_6 не міг в законний спосіб передати нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1, до статутного капіталу створеного ним ТОВ «Ера керування».

Як було встановлено, ОСОБА_6 не був законним власником нежилих будівель за адресою: АДРЕСА_1, а тому не було законних підстав для внесення нежилих приміщень на підставі протоколу загальних зборів учасників створеного ним ТОВ «Ера керування» від 13.04.2016 р. №13/04 до статутного капіталу цієї юридичної особи.

Оскільки ОСОБА_6 не міг в законний спосіб передати, а ТОВ «Ера керування» прийняти, нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1, у власність юридичної особи, то відповідне рішення, оформлене протоколом загальних зборів учасників товариства від 13.04.2016 р., є недійсним та підлягає скасуванню.

Відповідно, оскільки ОСОБА_6 не був законним власником нежилих приміщень за адресою: АДРЕСА_1, вказані нежилі приміщення не могли бути в законний спосіб передані у власність ТОВ «Ера керування», то за таких обставин рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Алєксєєвої О.О. № 29314971 від 19.04.2016 року про реєстрацію права власності на вказані приміщення за ТОВ «Ера керування» підлягає скасуванню.

Разом з тим суд першої інстанції констатував, що скасування рішення державного реєстратора відбулось не у зв'язку з порушенням приватним нотаріусом Алєксєєвою О.О. порядку проведення державної реєстрації, а у зв'язку з тим, що ОСОБА_6 не був належним власником нежилих будівель за адресою: м. Одеси, вул. Бабеля, 24/2, що встановлено рішеннями адміністративних судів у вказаних вище справах. Однак, у зв'язку з тим, що ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачає в такому випадку іншого способу захисту прав позивача, ніж скасування рішення державного реєстратора, то з метою захисту порушених прав позивача суд скасовує відповідне рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Алєксєєвої О.О.

Також, суд враховав правову позицію Верховного суду України від 01.02.2017 р. по справі №3-1299гс16, за якою спори про визнання недійсним рішення загальних зборів, які порушують права осіб, які не є учасниками товариства, не розглядаються за правилами господарського судочинства п. 4, ч.1, ст. 12 ГПК України (в редакції, що діяла на час винесення постанови Верховним судом України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав відбувається шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» встановлюється, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись: ст. ст. 374; 375; 381-384; 389; 390 ЦПК України, колегія суддів ,-

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ера керування» - залишити без задоволення.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 29 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її прийняття, але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 22 серпня 2018 року

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

Т.В. Цюра

Л.А. Гірняк