Справа № 716/1309/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.18 року м. Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Стрільця Я.С.,

секретаря Барабащук О.А.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1, від імені якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_3 селищної ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 селищної обєднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Звенячин по вул. Миронюка, 20 Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 17.12.2016 року.

Посилається на те, що 17.12.2016 року помер її батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. Миронюка, 20 в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області.

Заповіт померлий ОСОБА_4 не вчиняв, а вона є єдиною спадкоємицею його майна за законом. Вказує на те, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла, користується всім спадковим майном, звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді згаданого житлового будинку нотаріусом було відмовлено, оскільки нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_4

Відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушена в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не зявилися, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної обєднаної територіальної громади в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності.

Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому судовому засіданні.

Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.12.2016 року в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області помер ОСОБА_4, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №169302 від 23.12.2016 року (а.с. 8).

Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_4 по місцю його останнього проживання с. Звенячин вул. Миронюка, 20 Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вказаною адресою. Вказане вбачається із копії довідки сільської ради №22 від 04.01.2017 року (а.с. 14).

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що заповіт померлий ОСОБА_4 не вчиняв. Позивач, будучи донькою ОСОБА_4, є спадкоємицею його майна за законом, інші спадкоємці відсутні. Наведене підтверджується довідкою сільської ради №31 від 05.01.2017 року (а.с. 18).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що позивач на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 разом з ним не проживала, що видно із копії довідки сільської ради №21 від 04.01.2017 року (а.с. 19), однак спадщину прийняла, що підтверджується заявою (а.с. 2 спадкової справи, заведеної щодо майна померлої ОСОБА_4, яка витребувана судом та досліджена)

З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого по вул. Миронюка, 20 в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою (а.с. 11 зворот спадкової справи), однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_4, що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від №572/02-31/1 від 31.07.2018 (а.с. 23).

Судом встановлено, що власником житлового будинку по вул. Миронюка, 20 в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області була ОСОБА_5. Остання була матірю ОСОБА_4 та 28.09.2009 року померла. Після смерті ОСОБА_5 спадщину у вигляді згаданого житлового будинку прийняв її син батько позивача ОСОБА_4 Вказані факти підтверджуються копією свідоцтва про смерть серії 1-МИ №055233 від 01.10.2009 року, копіями довідок сільської ради №20, №22 від 04.01.2017 року, копією свідоцтва про смерть та копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.03.2017 року (а.с.13- 17).

В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних).

Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, враховуючи те, що ОСОБА_5 належав спірний житловий будинок і після смерті останньої спадщину у вигляді вказаного будинку прийняв ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що він набув право власності на цей будинок, проте його не оформив належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

На даний час позивачем ОСОБА_1, як спадкоємицею майна померлого ОСОБА_4 за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 9), згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд (а.с. 9 зворот), довідки характеристики Заставнівського РБТІ №05 від 23.01.2017 року (а.с. 12), житловий будинок, розташований по вул. Миронюка, 20 в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1968 році, а господарські споруди до нього у 1972 році, їх вартість становить 55774 (пятдесят пять тисяч сімсот сімдесят чотири) гривні.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1261-1265, 1268, 1270, 1272, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 206, 235, 247, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок, загальною площею 51,60 м2, житловою площею 40,00 м2, що в плані зазначений під літ. «А», з господарськими спорудами, а саме: літньою кухнею, під літ. «Б», криницею під літ. «К», огорожею №1-2, що знаходиться по вул. Миронюка, 20 в с. Звенячин Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 17 грудня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Я.С. Стрілець