Дата документу 11.12.2018 Справа № 319/606/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний №319/606/18

Провадження №22-ц/807/883/18

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Бєлки В.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2018 року про відмову в забезпеченні доказів в складі судді Хамзіна Т.Р. в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування в особі Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради Донецької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування в особі Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

У червні 2018 року ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради Донецької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Ухвалою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2018 року відмовлено представнику позивача ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про забезпечення доказів.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, та оцінку судом майбутніх доказів без їх отримання та дослідження, що є порушенням ч. 2 ст. 89 ЦПК України, просить суд ухвалу суду скасувати, прийняти нову постанову, якою заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення доказів задовольнити в повному обсязі.

Від третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування в особі Більмацької районної державної адміністрації Запорізької області та органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради Донецької області надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності (а.с.63,64).

Інші учасники справи до суду апеляційної інстанції не з'явились, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.. ст.. 128,130 ЦПК України. Причини неявки не повідомили ( а.с.66;67).

Колегія суддів, враховуючи подані клопотання та положення ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 27 вересня 2018 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення доказів, в якій просив суд: для підтвердження факту можливості позивача у повному обсязі створити всі необхідні умови для лікування, проживання та нормального розвитку дитини, викликати та допитати в судовому засіданні - ОСОБА_4; для підтвердження факту того, що проживання сина разом з батьком відповідає інтересам дитини, лікуванням дитини займається виключно позивач та має можливість возити дитину на обстеження до Запорізьких обласних закладів здоров'я, викликати та допитати в судовому засіданні - ОСОБА_5; для підтвердження факту не бажання дитини спілкуватися з матір'ю, та наявності у дитини більшої прихильності до батька, допитати в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7; для спростування факту надання медичної допомоги з боку матері, викликати та допитати в судовому засіданні ОСОБА_8.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції не врахував наступних положень цивільного процесуального законодавства.

Зокрема, положеннями статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до приписів статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов'язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України передбачено, що суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з системного аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок, що забезпечення доказів - процесуальна дія суду, яка вчиняється за клопотанням учасників справи, якщо вони вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів.

З огляду на характер позовних вимог, колегія суддів вважає, що забезпечення доказів шляхом виклику та допиту свідків для обґрунтування позовних вимог є необхідним заходом для повного, всебічного з'ясування обставин справи.

Згідно із п. п. 3.4. ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з зазначених положень процесуального закону, зважаючи на відсутність повноважень на розгляд заяви по суті, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду. Відповідно вимоги особи, яка подала апеляційну скаргу, в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Куйбишевського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2018 року у цій справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

В.Ю. Бєлка