ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року

м.Суми

Справа №585/4635/17

Номер провадження 22-ц/788/579/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2018 року в складі судді Євлах О.О., ухваленого у м. Ромни, повне судове рішення складено 16 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом 06.12.2017 року, ОСОБА_1 просила:

збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2017 року у справі №585/989/17 та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочок: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн на кожну дитину щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня ухвалення рішення у даній справі і до досягнення старшою дитиною повноліття; 2) визнати виконавчий лист виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області у справі №585/989/17 таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 850,00 грн на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили; 3) вирішити питання судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що визначений рішенням суду від 06.06.2017 року розмір аліментів 850,00 грн на утримання дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5, є недостатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, що суперечить ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідач не має на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружину, батьків та за станом здоровя може надавати матеріальну допомогу своїм дітям у заявленому розмірі.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.02.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1100,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Після набрання рішенням законної сили виконавчий лист № 2/585/417/17 від 23.06.2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 850,00 грн на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, виконанню не підлягає. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 320,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині збільшення розміру аліментів, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині збільшення розміру аліментів та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що позовна заява обґрунтована виключно змінами в законодавстві щодо зміни мінімального розміру аліментів, що не є підставою для зміни їх розміру відповідно до розяснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року. Підстави для зміни розміру аліментів визначені в ст. 192 СК України. Вказує, що з часу ухвалення рішення від 06.06.2017 року матеріальний стан ОСОБА_1 навпаки покращився - вона влаштувалась на роботу, а дочка ОСОБА_6 з 01.09.2017 року навчається в гімназії для талановитих дітей на повному держаному утриманні.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача не надходило.

Відповідач та його представник в судовому засіданні доводи скарги підтримали та просили задовольнити.

Позивач в судовому засіданні проти скарги заперечила та просила її відхилити.

Відповідно до п. 3 розділу ХIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних суддів у відповідних апеляційних округах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір аліментів, які позивач одержує на утримання доньки ОСОБА_4 за рішенням суду на сьогоднішній день занадто малий для гармонійного розвитку дитини і не відповідає вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, якій було розірвано 29.07.2009 року, та від якого мають дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю, а також ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Стосовно дочки позивача ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач не визнає своє батьківство (а.с. 8-10, 26, 30, 31).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2017 року, зокрема, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 850,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, а також на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі 450,00 грн щомісячно, починаючи стягнення з 13.03.2017 року по 30.06.2018 року (а.с. 6, 7).

За повідомленням Роменського міськрайонного відділу ДВС ГУЮ у Сумській області ОСОБА_2 станом на 29.01.2018 року має заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 11803,33 грн, на утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, - 4215,29 грн станом на 30.01.2018 року (а.с. 33-36).

За інформацією Роменської ОДПІ ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_1 за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року доходів не отримувала. За період з 28.08.2017 року по 31.12.2017 року, перебуваючи у трудових відносинах з КП «Комбінат комунальних підприємств» Роменської міської ради», ОСОБА_1 отримала дохід у сумі 14910,58 грн (а.с. 4, 37). На час ухвалення судом першої інстанції рішення перебувала на обліку у центрі зайнятості.

Також встановлено, що ОСОБА_4 з 01.09.2017 року навчається у 7-А класі Роменського відділення КЗСОР «Сумська обласна гімназія-інтернат для талановитих та творчо обдарованих дітей» в режимі пятиденного робочого тижня та цілодобового утримання дітей з пятиразовим харчуванням за кошти державного бюджету (а.с. 46).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На час вирішення спору, частина 2, яка передбачала зменшення розмір аліментів, якщо дитина перебуває дитини на утриманні держави, була виключена і таким чином ця обставина не є обов'язковою при вирішення спору між подружжям про розмір аліментів, а враховується в сукупності з іншими обставинами, які характеризують зміни матеріального становища дитини.

Згідно з пунктами 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Отже, приймаючи до уваги, що розмір прожиткового мінімуму на дитини віком від 6 до 18 років, який з 01.01.18 вже становив 1860грн., суд першої інстанції з урахуванням наведених вище змін матеріального становища доньки відповідача ОСОБА_6,2004р. народження, на законних підставах збільшив розмір присуджених на її утримання аліментів до 1100грн., через їх розмір менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що в оскарженій частині рішення суд першої інстанції всебічно і повно зясував обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 04 червня 2018 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: С.Г.Хвостик

ОСОБА_9