Справа № 682/3625/17
Провадження № 2/682/197/2018
11 квітня 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої - судді Маршал І.М.,
секретаря Мелашенко О.В.,
за участі позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2,
представника третьої особи Трофімюк Н.В.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на малолітніх дітей, третя особа Славутська районна державна адміністрація Хмельницької області в особі органу опіки та піклування,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на малолітніх дітей, третя особа Славутська районна державна адміністрація Хмельницької області в особі органу опіки та піклування. В обґрунтування позову вказував, що сторони з 23 червня 2013 року по 21 липня 2017 рокуперебували у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя між сторонами не склалося, так як протягом усього подружнього життя відповідачка (дружина) абсолютно не цікавилась життям позивача та життям дітей, а також не займалась і не займається вихованням та утриманням дітей, постійно нехтувала сімейними цінностями, під час подружнього життя зраджувала позивачу з іншими чоловіками, не займалась домашнім господарством, не проявляла будь-якої турботи про сім'ю, досить часто перебувала в неадекватному стані, що проявлявся її агресивною поведінкою по відношенню до позивача в присутності дітей. Подальше збереження шлюбу суперечило інтересам позивача та інтересам сім'ї, тому за позовом позивача шлюб між сторонами за рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2017 року, яке набрало законної сили 21 липня 2017 року, було розірвано. Від спільного проживання та шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які постійно проживають із позивачем в с. Мирутин Славутського району Хмельницької області та перебувають на його утриманні. Відповідачка, яка є матір'ю дітей, залишила доньок ОСОБА_5, якій було лише два роки та ОСОБА_6, якій виповнилось всього 1 рік і вибула до іншого населеного пункту за пошуком свого особистого жіночого щастя, не проявляючи материнського піклування про доньок, ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. Позивач самостійно, без участі матері, піклується про доньок та здійснює за ними постійний догляд. Відповідачка починаючи з лютого 2015 року проживає окремо від позивача та доньок, в іншому населеному пункті, а саме, в с. Киликиїв Славутського району Хмельницької області із своїм співмешканцем та жодного з покладених законом батьківських обов'язків не виконує, не бере участі у вихованні дітей та в їх утриманні. З часу окремого проживання відповідачка жодного разу не поцікавилася життям, здоров'ям та розвитком дітей, тим, в яких умовах виховуються діти та хто їх утримує. Діти знаходяться на повному вихованні та утриманні позивача та його рідних. Для розвитку дітей позивач прикладає всі свої зусилля та можливості. Своїми діями відповідачка поставила дітей в принизливе становище, яке підриває їх гідність і свідчить про її особисте незадовільне ставлення до дітей, адже вона ніяким чином не піклується про доньок, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними дошкільної освіти та загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними в подальшому гідної освіти.
Позивач вказує, що за його заявою рішенням комісії з питань захисту прав дитини Славутської районної державної адміністрації № 17 від 29.03.2016 року було призупинено виплату відповідачці державної соціальної допомоги на дітей в зв'язку із неналежним виконанням нею батьківських обов'язків. Вказує, що листом служби у справах дітей Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області від 29.03.2016 року відповідачку письмово було попереджено про притягнення її до адміністративної відповідальності в разі подальшого неналежного виконання батьківських обов'язків. З цього часу позивач перебував у відпустці по догляду за дітьми. Старостою села Мирутин ОСОБА_7 та фахівцем з соціальної роботи ОСОБА_8 було проведено перевірку за місцем проживання позивача та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживають малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які залишилися без материнського піклування. Перевіркою встановлено, що для дітей створені всі необхідні умови для виховання, проживання та здорового, повноцінного і всебічного їх розвитку. Позивач вказує, що діти матір не пам'ятають та не мають до неї ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу її не бачили, ніколи про неї не питають та не цікавляться. Відповідачці відоме місце перебування дітей, позивачем їй не створювалися перешкоди у спілкуванні з дітьми та участі в їх вихованні. Позивач вказує, що нехтування відповідачкою батьківськими обов'язками в подальшому може привести до негативних наслідків у житті дітей, що діти навіть не знають свою матір в обличчя і це протирічить їх інтересам та несе шкоду їх добробуту, порушує соціальні і правові принципи, що стосуються благополуччя і захисту дітей. Вказує, що відповідачка жодної матеріальної підтримки дітям не надає хоча має обов'язок утримувати дітей. Позивачу відомо, що відповідачка отримує пенсію по інвалідності і має кошти на існування. За своїм місцем проживання тримає птицю, город, проживає разом із співмешканцем в його будинку, забезпечена всім необхідним для проживання в ньому, інших дітей не має. Стан здоров'я має добрий, не дивлячись на оформлену інвалідність. Позивач постійно доглядає за дітьми, тому поки що не має постійної роботи для належного утримання сім'ї, але періодично має неофіційні заробітки. Позивач просить суд позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх доньок - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня надходження позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття, допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи судом в сумі 640,00 грн.
В судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації Хмельницької області Трофімюк Н.В. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 та стягнення із неї аліментів, як і заявлений ОСОБА_1 позов.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого позову та знаходить його таким, що підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що спірні правовідносини регулюються нормами ст. 150 та п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.
Розглядаючи спір, суд переслідує мету докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, оскільки батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини, за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимальним урахуванням інтересів дитини.
Судом об'єктивно встановлено, що позивач є батьком малолітніх доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, матір'ю яких є відповідачка, що підтверджується свідоцтвами про їх народження Серії НОМЕР_1 від 23.06.2013 року та Серії НОМЕР_2 від 15.03.2016 року. Доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають разом з позивачем та повністю перебувають на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сім'ї позивача № 424 від 17.07.2017 р., довідкою-характеристикою № 18, виданою 11.05.2017 року Берездівською сільською радою Славутського району Хмельницької області, довідкою дирекції Мирутинського НВК Берездівської сільської ради № 45 від 18.07.2017 року.
Відповідачка з лютого 2015 року проживає окремо від позивача та доньок в іншому населеному пункті, а саме, в с. Киликиїв Славутського району Хмельницької області із своїм співмешканцем, що стверджується довідкою Ганнопільської сільської ради Славутського району Хмельницької області № 220 від 10.05.2017 року та актом обстеження матеріально-побутових умов відповідачки в с. Киликиїв Славутського району Хмельницької області від 10.05.2017 року. З вказаного часу вона припинила приймати участь у вихованні доньок і фактично протягом всього цього часу ухиляється від виконання своїх обов'язків матері по їх вихованню, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не цікавиться ними і взагалі не проявляє до них ніякої материнської турботи, що негативно впливає на фізичний та духовний розвиток доньок. Відповідачка не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей.
Отже, відповідачка взагалі не бере участі у вихованні та утриманні малолітніх доньок, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з ними в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, доводять ухилення відповідачки від виховання дітей. Така поведінка відповідачки щодо дітей фактично є усвідомленим нехтуванням батьківськими обов'язками.
В судовому засіданні встановлено, що перешкод для спілкування відповідачки з дітьми не було. Відповідачка не виявляла і не виявляє бажання бачитися з дітьми, дбати про їх духовний і фізичний розвиток.
Викладені обставини також підтверджені в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
Згідно висновку органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації від 27 грудня 2017 року, відповідачка ОСОБА_4 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не цікавиться життям, здоров'ям та розвитком дітей, не проявляє материнського піклування про них та про їх фізичний, моральний і духовний розвиток. Орган опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідачку батьківських прав.
В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Славутської районної державної адміністрації підтримала вказаний висновок та висловила позицію про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітніх доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Згідно п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків має місце тоді коли відповідач взагалі не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, а зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що є необхідним для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині необхідного доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти.
Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно ч. 1 ст. 190 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.
При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину (ст. 166 СК України).
Отож, суд приходить до висновку, що відповідачку слід позбавити батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та зважаючи на її задовільний стан здоров'я, оскільки доказів на підтвердження погіршення такого нею суду надано не було, відсутність у відповідачки інших утриманців, наявності призначеної їй пенсії (доходу) стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 14.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
Мінімальний розмір стягуваних аліментів на дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 183, 190 СК України, суд,-
Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав щодо доньок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) починаючи з 14.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.
Мінімальний розмір стягуваних аліментів на кожну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 704 грн. 80 коп. судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя Маршал І. М.