справа №619/2482/18
провадження №2/619/1178/18
Рішення

іменем України

14 серпня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі:

Головуючого: судді Кононихіної Н. Ю.

При секретарі: Мєщан І. О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Дергачі

Цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про визнання осіб такими , що втратили право користування житловим приміщенням», де в третій особі є Полівська сільрада Дергачівського району Харківської області,

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 «про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням», де в третій особі є Полівська сільрада Дергачівського району Харківської області . Із матеріалів позову вбачається, що 31 липня 2013 року між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до предмету вищезазначеного договору ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1. Зазначений вище договір купівлі- продажу посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1572.

У 2013 році Позивач вселилась до житлового будинку АДРЕСА_2, на протязі декількох років користується та проживає в останньому. Витрати по утриманню житлового приміщення несе Позивач.

Як вбачається з довідки № 150 від 23 березня 2018 року за підписом сільського голови Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області І.В. Токаренко в житловому будинку АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Відповідачі по справі, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в житловому будинку АДРЕСА_2 не проживають, особистих речей в домоволодінні не мають, участі в сплаті комунальних платежів не приймають, кореспонденції на їх ім'я за вищевказаною адресою не надходить. Місце проживання Відповідачів по справі на даний час Позивачу не відоме.

Існування реєстрації Відповідачів в житловому будинку АДРЕСА_2 обмежує права її власника, Позивача у справі, яка утримує домоволодіння та вимушена сплачувати комунальні та інші платежі за зареєстрованих осіб, що фактично не проживають в домоволодінні ще з 2013 року. Відповідачі по справі добровільно залишили спірне домоволодіння за зареєстрованим місцем проживання.

Тому позивач просила суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_2.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не надали свій відзив на позовну заяву, хоча належним чином сповіщені про розгляд справи.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 27.07.2018 року було відкрите загальне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання для розгляду справи на 14 серпня 2018 року, а також запропоновано у п'ятнадцятиденний строк з моменту одержання ухвали подати до суду відзив на позов, а також свої заперечення, в яких викласти свої пояснення, аргументи, міркування щодо наведених позивачем доводів.

Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 14.08.2018 року справа призначена до розгляду у відкритому судовому засіданні .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник не з'явились, сповіщені про дату, час та місце розгляду справи, просили розглядати справу без їх участі. Тому суд розглядає справу без участі позивача та його представника, на тих доказах, які надані до судового засідання.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явилися, сповіщені у належному порядку про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомили, не з'явилися без поважних причин, тому суд розглядає справу у відсутності відповідачів по справі, на тих доказах, які надані до судового засідання.

В судове засідання представник третьої особи Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області не з'явився, сповіщений у належному порядку про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не з'явилися без поважних причин, тому суд розглядає справу у відсутності відповідачів по справі, на тих доказах, які надані до судового засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

31 липня 2013 року між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_1 з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку. Відповідно до предмету вищезазначеного договору ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1. Зазначений вище договір купівлі- продажу посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Пугачовою І.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1572.

Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 цього х кодексу встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У 2013 році Позивач вселилась до житлового будинку АДРЕСА_2, на протязі декількох років користується та проживає в останньому. Витрати по утриманню житлового приміщення несе Позивач.

Договором купівлі-продажу житлового будинку від 31,07.2013р., а саме п.п. 1.3, 4.1 передбачено, що раніше зареєстровані у житловому будинку особи зняті з реєстрації та виселені. Сторони домовились про те, що з відчужуваного житлового будинку до 31.07.2013р. будуть зняті з реєстраційного обліку усі особи, які в ньому зареєстровані та, що житловий будинок буде повністю звільнено продавцем до 31.07.2013 року.

Однак вищевказані умови Договору продавцем виконані не були.

Як вбачається з довідки № 150 від 23 березня 2018 року за підписом сільського голови Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області І.В. Токаренко в житловому будинку АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,; ОСОБА_9 та ОСОБА_10.

Відповідачі по справі, а саме ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в житловому будинку АДРЕСА_2 не проживають, особистих речей в домоволодінні не мають, участі в сплаті комунальних платежів не приймають, кореспонденції на їх ім'я за вищевказаною адресою не надходить. Місце проживання Відповідачів по справі на даний час Позивачу не відоме.

Існування реєстрації Відповідачів в житловому будинку АДРЕСА_2 обмежує права її власника, Позивача у справі, яка утримує домоволодіння та вимушена сплачувати комунальні та інші платежі за зареєстрованих осіб, що фактично не проживають в домоволодінні ще з 2013 року. Відповідачі по справі добровільно залишили спірне домоволодіння за зареєстрованим місцем проживання.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Факт не проживання Відповідачів по справі в житловому будинку АДРЕСА_2 потверджується актом № б/н від 01 червня 2018 року депутата Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_11.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду швільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391,396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом то договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норми житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72, 116, 156 Житлового Кодексу УРСР; стаття 405 Цивільного кодексу України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Згідно статей 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідачі, зберігаючи реєстрацію в спірному житловому будинку, без згоди Позивача, порушують його право як власника нерухомого майна, зокрема, унеможливлюють отримання ним субсидії на відшкодування витрат на оплату комунальних послуг. Крім того, Позивач несе значні збитки по сплаті комунальних послуг за зареєстрованих осіб, які фактично послугами не користуються.

Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу УРСР з подальшими змінами та доповненнями «знання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (із змінами внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989р., № 13 від 25.12.1992р. та № 15 від 25.05.1998р.) на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може «знати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї мазаної позивачем підстави, передбаченої статтею 71 або статтею 107 Житлового кодексу України.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013 при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла.

Таким чином, оскільки відповідачі не з'являються за місцем своєї реєстрації понад шість місяців без поважних причин , то їх можна вважати такими, що втратили право користування спірним жилим приміщенням.

Норми статей 15, 16, 386, 391 Цивільного кодексу України гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права «залежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.

При розгляді даної справи про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником ш колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла. У першому випадку власник житла має право вимагати визнання колишнього власника таким , що втратив право користування, та зняття його з реєстрації. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення у колишнього власника житла (стаття 346 Цивільного кодексу України).

Документами доданими до позовної заяви, Позивачем доведено, що останній набув право власності на житловий будинок в результаті його придбання шляхом укладення договору купівлі-продажу, який не визнаний судом недійсним.

Таким чином, з моменту продажу житлового будинку право користування Відповідачів є припиненим. Крім того, з моменту припинення права власності, припиняється також правомочність користування житловим будинком, яке нерозривно пов'язане з власністю. Відповідно й припиняється право користування членів сім'ї попередніх власників, оскільки воно є похідним.

За таких обставин єдиним власником спірного домоволодіння є позивач, ОСОБА_1.

У силу частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст. 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, 72,107,156 Житлового кодексу України, ст.ст. 10,12,13,76-78, 141, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н. Ю. Кононихіна