Справа № 569/6486/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Гордійчук І.О.

секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участі позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Рівненського міського суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_3, мотивуючи тим, що з відповідачем спільне життя не склалося, збереження шлюбу неможливе, фактично сімейні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 тому просить суд стягнути з відповідача на свою користь на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просить суд після розлучення дитину залишити проживати разом з матірю.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з мотивів які в ньому наведені.

Відповідач в судове засідання не зявився, подавши до суду відзив на позовну заяву від 04 травня 2018 року, відповідно до якого просить розмір аліментів визначити в сумі 746 грн. щомісячно та проти задоволення інших вимог позивача не заперечує.

Заслухавши позивача, враховуючи відзив відповідача та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серія І-ГЮ №066073, виданого 11 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 11 березня 2011 року. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові ОСОБА_3, дружині ОСОБА_2.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і мають бажання розлучитися. Спору відносно місця проживання дитини не має, оскільки відповідач не заперечує, то суд приходить до переконання, що малолітню дитину слід залишити проживати разом із матірю дитини.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За час перебування в шлюбі у позивача та відповідача народилася спільна дитина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження серія І-ГЮ №173698 виданого 14 серпня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2209.

Як встановлено у судовому засіданні малолітня дитина проживає разом з позивачем.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до роз'яснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітньої дитини.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд також приймає до уваги те, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 746 грн.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, суд враховує позицію позивача та відповідача, а саме стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 746 грн, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, також суд враховує відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат та наявність у відповідача іншої дитини, на утримання якої він сплачує аліменти.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 10 квітня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Позивачем при подачі до суду позову сплачено судовий збір у розмірі 704 грн.80 коп.

У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому судові витрати повязані з розглядом справи потрібно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 112, 113, 180-184, 191Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 12, 141, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 11 березня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 276

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 746 (сімсот сорок шість) грн., щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 10 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 10 квітня 2018 року по 10 березня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Апеляційний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2.

Повний текст судового рішення складено 31 травня 2018 року.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_6