Дата документу 31.05.2018
ЄУ № 433/485/18
Провадження №2/420/389/18
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 травня 2018 року смт. Новопсков

Луганська область

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Проньки В.В., одержавши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований 23 квітня 2014 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції актовий запис №176 між громадянином України ОСОБА_1, який народився 21 січня 1985 року, Україна, Луганська область, смт. Штерівка м. Красний Луч та громадянкою ОСОБА_3 ОСОБА_2, яка народилась 12 вересня 1984 року.

25 квітня 2018 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області позовну заяву ОСОБА_1 залишено буз руху та надано час для усунення недоліків. До Новопсковського районного суду Луганської області від позивача надійшла позовна заява з додатками на виконання вимог викладених в ухвалі від 25.04.2018.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що її слід повторно залишити без руху з огляду на наступне.

Вирішуючи питання щодо форми і змісту позовної заяви за участю іноземця, суди України повинні керуватися як нормами ЦПК України, так і нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви визначені ст. 175 ЦПК України.

Статтею 498 ЦПК України визначено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі-іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Зміст і форма судового доручення про надання правової допомоги має відповідати вимогам наведеним у ст. 499 ЦПК України, зокрема, судове доручення про надання правової допомоги оформлюється українською мовою, до якого додається засвідчений переклад офіційною мовою відповідної держави, якщо інше не встановлено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проживає на території ОСОБА_3, тому при вирішенні справи необхідно керуватись Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 (далі - Конвенція) та Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень від 27.06.2008 №1092/5/54 (далі Інструкція).

Статтею 7 Конвенції передбачено, що Типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов'язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної Держави, або французькою чи англійською мовами.

Згідно п.6.3 Інструкції, відповідно до статті 7 Конвенції про вручення формуляр обов'язково складається французькою чи англійською мовою чи мовою запитуваної держави, а в разі заповнення українською мовою - обов'язково супроводжується перекладом на одну із зазначених мов..

За положеннями ст. 79 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року 296/5, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус. При цьому, перекладач разом з документом, що встановлює його особу, повинен надати документ, який підтверджує його кваліфікацію.

Таким чином, позивач у відповідності до вказаних норм законодавства не надав суду переклад позовної заяви і усіх долучених до неї документів, що підлягають врученню відповідачу, на офіційну мову запитуваної держави.

Дані недоліки позовної заяви є суттєвими, такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача і належне виконання міжнародного договору (Конвенції) відповідно до ст.130 та ст. 190 ЦПК України.

Невиконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, є підставою для залишення позовної заяви без руху у відповідності зі ст. 185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «ОСОБА_4 де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що в іншому випадку заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: підпис. ОСОБА_5