ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3035/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Пасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», про визнання наймачем квартири, зміну договору найму жилого приміщення та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа: Комунального підприємства з експлуатації та ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» про визнаня наймачем кварири, зміну договору найму жилого приміщення . Мотивуючи свої вимоги тим, що позивачка є мтір»ю ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_4, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є іншими родичами. Пояснюючи, що Її донька ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, за життя користувалась квартирою АДРЕСА_1 й була заселений на підставі ордера № 003446 серії Б, виданого від 16 жовтня 2006 року на підставі розпорядження № 1395 Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 21 грудня 2006 року. 12 вересня 2007 року між її донькою та Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду був укладений договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, за умов якого ОСОБА_7 стала наймачем вказаної квартирию. ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 16 травня 1987 році та взяла його прізвища. ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі народився ОСОБА_4. 01 червня 2001 році ОСОБА_10 уклала шлюб з ОСОБА_11 та взяла його прізвище після державної реєстрації шлюбу. У 2008 році позивачка вселилася до квартири для догляду за хворою дочкою. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Наймачем квартири за раніше укладеним договором було визнано ОСОБА_4. 01 січня 2015 року помер ОСОБА_4. Позивачка проживала разом з наймачем ОСОБА_4, який є її онуком однією сім»єю.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_12 та ОСОБА_13 діючі на підставі довіреності від 08 грудня 2017 року (а.с.32), позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, тим самим поновивши житлові права позивача.

В судове засідання відповідач та третя особа повторно не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися згідно чинного законодавства належним чином - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення.

Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.

Вислухавши пояснення позивача, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_2. Заселення квартири АДРЕСА_4 відбулося а підставі ордера з укладанням договору найму з ОСОБА_3 у складі сім»ї якої перебував ОСОБА_4. Згодом в порядку ст.. 106 ЖК України наймачем за раніше укладеним договором визнано ОСОБА_4. У 2008 році позивачка вселилася до квартири для догляду за хворою дочкою та проживає в квартирі по теперішній час. За життя ОСОБА_4 Борисовича- наймача спірної квартири АДРЕСА_2 , питання про реєстрацію позивача, яке надавало б право користування спірною квартирою не було вирішено, тобто наймач не надав згоди про реєстрацію позивача до найманої ним квартири, а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім»ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім»ї наймача може бути визнано осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Ст. 65 ЖК України встановлено, щ наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім»ї, які проживають разом з ним вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Позивач не надала суду підтвердження про наявну письмову згоду наймачів на проживання її в якості члена сім»ї наймача в квартирі АДРЕСА_5 у м Києві.

Відповідно до ст.. 98 ЖК України наймач житлового приміщення та члени його сім»ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщені, що є в користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім»ї наймача.

Частиною першою ст.. 99 ЖК України встановлено, що піднаймачі тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення набувають незалежно від тривалості проживання. Враховуючи вищевикладене, суду відсутні правові підстави визнати позивача в порядку ст.. 106 ЖК України наймачем квартири.

Зважаючи на положення ст. 65 ЖК України, яке передбачає згоду наймача на вселення в займане ним житлове приміщення членів сім'ї, а така згода за життя ОСОБА_4 не була позивачем отримана, що підтверджується відсутністю реєстрації в квартирі АДРЕСА_3, з урахуванням ч.ч. 1, 2 ст. 106 ЖК України, у позові необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 3, 4, 5, 9, 58, 65, 106 ЖУ України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 33, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс», про визнання наймачем квартири, зміну договору найму жилого приміщення та зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: