Справа 206/2698/18
Провадження 2/206/921/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 серпня 2018 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Соловйовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням зі зняттям з реєстрації місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що йому на праві власності на підставі договору купівлі продажу, посвідченого 17 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, належить на праві власності домоволодіння №95 по вул. Новаторській в м. Дніпро. 1/2 частини зазначеного домоволодіння він придбав у відповідача, якому ця частка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02.09.2016 року. З моменту придбання домоволодіння відповідач в ньому не проживає. Не зважаючи на те, що відповідач не є співвласником спірного домоволодіння та протягом тривалого часу не проживає в ньому, залишається зареєстрованим в ньому, чим порушує його права та інтереси. Так як відповідач не є власником спірного домоволодіння, він втратив право користування житловим приміщення. Зазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом, в якому він просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Дніпро, вул. Новаторська, буд. 95.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В подальшому надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву не надав, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 17 жовтня 2016 року на праві приватної власності належить житловий будинок №95 розташований на земельній ділянці площею 0,0759 га за адресою м. Дніпро, вул. Новаторська, буд. 95 (а.с.3).

Згідно довідки голови територіального комітету самоорганізації населення селища Шевченко ОСОБА_4 від 13 квітня 2018 року № 63, відповідач ОСОБА_5 дійсно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Позивач зазначає, що відповідач не зважаючи на те, що не є співвласником спірного домоволодіння та протягом тривалого часу не проживає в ньому, залишається зареєстрованим, чим порушує законні права та інтереси позивача, оскільки він вимушений нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації проживання в Україні здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Права власника житлового будинку, квартир визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ст. 391 ЦК, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних справ від 07.02.2014 року №5, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Отже, суд вважає, що в даному випадку відповідач втратив право на користування спірною квартирою, оскільки його право власності на частку спірної квартири було припинено, внаслідок її продажу.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою місто Дніпро, вулиця Новаторська, будинок 95.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) сплачений ним судовий збір в сумі 704,80 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Кушнірчук Р.О.