Справа №201/1294/18
Провадження № 2о/201/134/2018
УХВАЛА

04 червня 2018р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ткаченко Н.В., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 (заінтересована особа - Міністерство юстиції України) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

09.02.2018р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 (заінтересована особа - Мінюст України) про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2018р. головуючим по справі визначений суддя Трещов В.В, який ухвалою від 02.05.2018р. заявив про самовідвід від участі у справі (а.с.№ 31-32).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 31.05.2018р. головуючим по справі визначено суддю Ткаченко Н.В., якій справа передана 01.06.2018р.

Ознайомившись с матеріалами даної справи, вважаю за необхідне заявити самовідвід з наступних підстав.

Статтями 36-39 ЦПК України передбачені підстави, в тому числі, й для самовідводу, а статтями 40-41 ЦПК України визначений порядок вирішення заявленого самовідводу і наслідки його задоволення.

Так, в 2002р. ОСОБА_1 звертався до апеляційного суду Дніпропетровської області, як до суду першої інстанції з позовом про відшкодування моральної шкоди та іншим вимогам до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, Управлення юстиції Дніпропетровської області і до судді Ткаченко Н.В. особисто.

Ухвалою судді судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області від 27.05.2002р. ОСОБА_1 в прийомі позову відмовлено (ухвала була залишена без змін ухвалою колегії суддів судової палати по цивільним справам Верховного Суду України від 29.10.2002р.)

Крім того, ОСОБА_1 здійснив публікацію в газеті за 07.03.2002р., де критично оцінювалися дії судді Ткаченко Н.В. по винесенню ухвали суду від 30.11.2001р. На вищевказану публікацію мною було підготовлено заперечення, яке було опубліковане в цій же газеті за 11.04.2002р.

В означений вище період часу, ОСОБА_1 звертався із численними скаргами на дії судді Ткаченко Н.В. (в Управління юстиції Дніпропетровської області, Кваліфікаційно-дисциплінарну комісію суддів Дніпропетровської області). Цими організаціями були ініційовані перевірки по скаргах.

Вважаю, що вищевикладені обставини сформували особливе відношення головуючого по справі до особи заявника.

З метою збереження обєктивності та неупередженості під час розгляду даної справи, вважаю за можливе та доцільне головуючому-судді Ткаченко Н.В. заявити самовідвід.

Під час прийняття рішення про самовідвід, мною також прийняті до уваги положення ст. 3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким, як неупереджений, а також положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, згідно яких, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Європейського статуту судді, п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, ст.ст. 36-41, 260, 353 ЦПК України ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Заявити по цивільній справі № 201/1294/18 за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - Міністерство юстиції України) про встановлення факту, що має юридичне значення - самовідвід.

Цивільну справу № 201/1294/18 (провадження № 2о/201/134/2018) передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ткаченко Н.В.