Справа № 171/38/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2018 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Семенової Н.М.,

з участю секретаря Ровної Н.А.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Апостолівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права спадкодавця на відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права спадкодавця на відшкодування збитків.

Підставою для позову позивач вважає те, що: рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2012 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі - продажу та стягнення збитків задоволено частково та ухвалено: визнати договір купівлі - продажу запасних частин до комбайнів та іншої сільськогосподарської техніки, що укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_2 дійсним, стягнути з відповідача на користь позивача 131 983 грн. 69 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди та розподілено судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2014 року рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2014 року в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 матеріальної і моральної шкоди та судових витрат було скасовано, ухвалено нове рішення, яким стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 збитки внаслідок невиконання грошових зобовязань за договором купівлі - продажу в розмірі 53897 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 538 грн. 97 коп. В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди було відмовлено.

На виконання рішення суду про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 збитків внаслідок невиконання грошових зобовязань за договором купівлі - продажу та судового збору на загальну суму 54 436 грн. 57 коп. Апостольським районним судом Дніпропетровської області 18.06.2014 року був виданий виконавчий лист № 2-21/11, який був предявлений ОСОБА_4 на примусове виконання до Апостолівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

06 листопада 2015 року ОСОБА_4 помер.

За життя ОСОБА_4 04 липня 2013 року склав заповіт, яким заповідав позивачу все належне йому майно і грошові кошти, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті, на що він по закону буде мати право.

Постановою приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 05 січня 2018 року позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право стягнення зі ОСОБА_2 збитків, завданих невиконанням грошових зобовязань по договору купівлі - продажу на підставі виконавчого листа № 2-21/11 від 18.06.2014 року відмовлено.

Позивач, посилаючись на ст. 1216, 1218, 1219, 1223, 1230 ЦК України, просить визнати за ним право на відшкодування завданих ОСОБА_6 збитків в сумі 54436,57 грн., які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа № 2-21/11 виданого 18.06.2014 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області.

Ухвалою суду від 06 лютого 2018 року провадження по цивільній справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 08 травня 2018 року підготовче провадження в цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просить його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив від 03.03.2018 р. в якому позовні вимоги не визнав, вважає, що вони не підлягають задоволенню у звязку з тим, що до смерті ОСОБА_4 тобто до 06.11.2015 року виконавче провадження було закінчено відповідно до постанови від 27.08.2015 р. і стороною стягувача не оскаржувалось. Таким чином вимога про стягнення боргу в сумі 54436,57 грн. відповідно до виконавчого листа № 2-21/11 від 18.06.2014 року припинилась 27.08.2015 року. Також право вимоги згідно рішення суду до складу спадщини не входить. На підставі цього просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Статтею 1230 ЦК України визначено особливості спадкування права спадкодавця на відшкодування збитків, моральної шкоди та сплату неустойки. Поняття відшкодування збитків, завданих спадкодавцю за його життя внаслідок невиконання договірних зобов'язань, визначається з врахуванням положень ст.22 ЦК України, котра відносить до збитків втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що особа зробила або має зробити для поновлення свого порушеного права (реальні збитки), і доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Відповідно до ст.1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 ЦПК України.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ст.ст.77,78 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.04.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_2) суму в розмірі 53897 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 538 грн. В задоволені позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди відмовити (а.с. 4-5).

18.06.2014 р. Апостолівським районним судом Дніпропетровської області видано виконавчий лист по цивільній справі № 2-21/11 за позовом ОСОБА_4Р до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (а.с. 6)

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер 03.11.2015 року (а.с. 7).

Відповідно заповіту складеного секретарем виконкому Марянської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області ОСОБА_7 04.07.2013 року., ОСОБА_4 все своє майно і грошові кошти, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те що буде належати ОСОБА_4 на день його смерті на що він по закону буде мати право, заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8)

Згідно листа Апостолівського управління юстиції ОСОБА_8 18.06.2014 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист і направлено до ВДВС для примусового виконання та відкрито виконавче провадження. 27.08.2015 року вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 України «Про виконавче провадження» у зв'язку з направленням виконавчого документу до іншого відділу ДВС за належністю (а.с. 14).

Згідно листа Новокаховського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, 18.06.2014 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист і направлено до ВДВС для примусового виконання та відкрито виконавче провадження. 29.12.2016 року вказане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 України «Про виконавче провадження» у зв'язку з не авансуванням витрат на зберігання арештованого транспортного засобу (а.с. 18).

Відповідно до довідки приватного нотаріуса ОСОБА_5 ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем спадкового майна, охопленого заповітом, посвідченим ОСОБА_7, секретарем Марянської сільської ради 04.07.2013 року за реєстровим № 51 (а.с. 21).

06.06.2016 року була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 9).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 05.01.2018 року приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на право вимоги, як відшкодування матеріальної шкоди присуджених спадкодавцю за його життя відмовлено, оскільки з урахуванням вимог діючого законодавства не входить до складу спадщини і на нього не може бути видане свідоцтво про право на спадщину, а вчинення такої нотаріальної дії суперечить законодавству України (а.с.23).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема: юридичні факти; рішення суду у випадках, встановлених актами цивільного законодавства; акти цивільного законодавства; у випадках встановлених актами цивільного законодавства, акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, а також настання або ненастання певної події у випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором.

У статті 1230 ЦК України зазначено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях, а також право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить тільки право на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, яке присуджено судом спадкодавцеві за його життя, а також переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов'язаннях.

Але у звязку з тим, що позивачем ОСОБА_1 в обґрунтування своїх позовних вимог про визнання права спадкодавця на відшкодування збитків надано суду тільки довідку про відкриття після смерті ОСОБА_4 спадкової справи, яке не являється правовстановлюючим документом, який би підтверджував його право спадкоємця на кошти, присуджені ОСОБА_4 в якості відшкодування збитків внаслідок невиконання грошових зобовязань за договором купівлі-продажу.

На підставі зазначеного, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Апостолівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права спадкодавця на відшкодування збитків не підлягає задоволенню.

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Апостолівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання права спадкодавця на відшкодування збитків відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.12.2018 року.

Суддя:ОСОБА_10