РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/15768/18

Провадження №: 2/755/6209/18

"12" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря Сіренко Д.В.,

розглянув у приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами

цивільну справу № 755/15768/18

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментних платежів на утримання дітей,

У С Т А Н О В И В :

позивач ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, 2009 р.н., та ОСОБА_4, 2011 р.н., у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову.

Відповідач ОСОБА_2 правом подання відзиву не скористався, інших заяв, клопотань сторони не подали.

Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Судовий розгляд справи призначено на 10.12.2018.

Суд на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1998, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_3, видане 19.09.1998 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного центру розвитку сім'ї /а.с.2/.

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 3, 4/.

Діти проживають із матір'ю, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи /а.с.5,6/, та знаходяться на утриманні позивача. З грудня 2012 року сторони проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітні діти проживають разом з матір'ю, перебувають на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

У даному випадку позивач та відповідач є особами працездатного віку, доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності, суду не надано.

Як роз'яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 3 ст. 183 СК України).

Позивач просить стягнути із відповідача аліменти на її користь на утримання двох малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів 17.10.2018.

Відповідно до приписів ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги обов'язок обох батьків утримувати до повноліття своїх дітей, повноцінно забезпечувати їх інтереси, з урахуванням положень ч. 5 ст. 183 СК України, судом встановлено наявність підстав для задоволення позову шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітніх дітей ОСОБА_3, 2009 р.н., та ОСОБА_4, 2011 р.н., у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно починаючи з 17.10.2018 - дня подання позову, і до повноліття ОСОБА_3, 2009 р.н. Такий розмір аліментів на утримання дітей буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Крім цього, судом роз'яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Також позивач не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування та/або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно зі ст.192 СК України.

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних матеріалів, а також розподіл судових витрат між сторонами, правове регулювання якого міститься в положеннях ст.ст. 141, 142 ЦПК України.

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положенням п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» унормовано, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму, що в грошовому еквіваленті становить 704, 80 грн.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, то розподіл судових витрат необхідно здійснити наступним чином, зобов'язати відповідача ОСОБА_2 сплатити в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184, 191 СК України, ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія та номер НОМЕР_4 виданий Дарницьким РУ ГУМВС України в м. Києві 05.11.1996, адреса реєстрації: 02147, АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, паспорт серія та номер НОМЕР_5 виданий Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві 18.02.1999, адреса реєстрації: 02192, АДРЕСА_2, аліменти на утримання малолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 17.10.2018, і до повноліття ОСОБА_3, 2009 р.н.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія та номер НОМЕР_4 виданий Дарницьким РУ ГУМВС України в м. Києві 05.11.1996, адреса реєстрації: 02147, АДРЕСА_1, в дохід держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_2, паспорт серія та номер НОМЕР_5 виданий Дніпровським РУ ГУМВС України в м. Києві 18.02.1999, адреса реєстрації: 02192, АДРЕСА_2.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, паспорт серія та номер НОМЕР_4 виданий Дарницьким РУ ГУМВС України в м. Києві 05.11.1996, адреса реєстрації: 02147, АДРЕСА_1.

Складення повного тексту рішення - 12.12.2018.

С у д д я В. Шевченко