ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року

м. Харків

Справа № 638/16994/13-ц

Провадження №22-ц/790/2695/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів:

головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Кружиліної О.А., Кіся П.В.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалуДзержинського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2018 року в складі судді Грищенко І.О. по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій з урахуванням уточнень просить у порядку повороту виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року у справі № 638/16994/13-ц стягнути із ОСОБА_1 278278 грн.

Свої вимоги ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2016 року по справі № 638/16994/13-ц було скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 лютого 2014 року. Тому оскільки рішення суду про стягнення з нього коштів на користь ОСОБА_1 було скасовано, кошти, стягнені з нього у порядку виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення мають бути повернуті.

У судове засідання ОСОБА_2 не з'явився. Через канцелярію суду від представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він підтримує заявлені вимоги та просить суд розглядати справу без участі ОСОБА_2 та його представника.

28 листопада 2017 року ОСОБА_1 надав до суду заперечення проти заяви, в якому заперечував проти задоволення даної заяви про поворот виконання рішення. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що не вбачається жодних правових та законних підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення, у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 перерахував грошові кошти на користь ОСОБА_1 у розмірі 248658 грн. 31 коп. саме у якості часткового та добровільного погашення заборгованості солідарних боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за договором позики від 28 грудня 2007 року, а не на виконання судового рішення. Станом на момент перерахування ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 248658 грн. 31 коп. у якості часткового та добровільного погашення заборгованості солідарних боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за договором позики від 28 грудня 2007 року, тобто станом на березень-квітень 2016 року, жодного судового рішення, яке б набрало законної сили та яке б підлягало примусовому виконанню, про стягнення, в тому числі, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів не існувало, оскільки заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року у справі № 638/16994/13-ц було переглянуто та скасоване ухвалою цього ж суду від 19 лютого 2016 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 лютого 2018 року заяву ОСОБА_2 про поворот виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.03.2014 у справі № 638/16994/13-ц задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 278278 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені заяви про поворот виконання рішення суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. Зазначає, що грошові кошти у розмірі 248658 грн. 31 коп. були сплачені ОСОБА_2 добровільно, а не на виконання рішення суду. Крім того, зобов'язання за договором позики виконані не в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 367 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про поворот виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року, суд першої інстанції виходив з того, що заочне рішення скасовано та позовна заява ОСОБА_1 залишена без розгляду, у зв'язку з чим стягнув на користь заявника грошові кошти сплачені до виконавчої служби на виконання рішення суду.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції в повному обсязі погодитись не може, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року по справі № 638/16994/13-ц задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики грошей від 28 грудня 2007 року в розмірі 251720 грн., а також стягнуто судові витрати із відповідачів по 1260 грн. з кожного.

На виконання вищевказаного рішення було видано виконавчі листи, які були пред'явлені до виконання до відділу ДВС Харківського РУЮ та з їх примусового виконання були відкриті виконавчі провадження № 44024097 та № 44024018.

В рамках вищевказаних виконавчих проваджень у порядку виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року по справі № 638/16994/13-ц із ОСОБА_2 було стягнуто 278278 грн., з яких 251720 грн. - основного боргу, 1260 грн. - судового збору, 25298 грн. - виконавчого збору, що підтверджується наданими ОСОБА_2 квитанціями № 22 від 11.03.2016, № 53 та № 54 від 22.03.2016, а також розпорядженням державного виконавця Мазуріної О.М. від 22 квітня 2016 року.

У зв'язку із повним виконання рішення суду державним виконавцем Мазуріною О.М. 30 березня 2016 року було винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень № 44024097 та № 44024018.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2016 року скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 на постанови державного виконання відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Мазуріної О.М. від 30 березня 2016 року залишено без розгляду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2016 року по справі № 638/16994/13-ц було задоволено заяву ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення та скасовано заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2014 року, а справу призначено до розгляду у загальному порядку. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2016 у справі № 638/16994/13-ц позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 444 ЦПК України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: закриває провадження у справі; залишає позов без розгляду; відмовляє в позові повністю; або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання рішення - це повернення сторін виконавчого провадження в первісне становище у зв'язку із скасуванням виконаного рішення суду з метою поновлення їхніх прав.

Таким чином, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може.

За змістом наведеного поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання, а поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасоване судове рішення.

Матеріали справи свідчать, що згідно розпорядження державного виконавця Мазуріної О.М. та платіжного доручення № 774 від 25 квітня 2016 року на виконання рішення суду по справі № 638/16994/13 ОСОБА_1 перераховано 248668 грн. 31 коп.

Доказів того, з рахунку з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 638/16994/13 від 05 червня 2014 року, виданого Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу у розмір 252980 грн., на користь позивач ОСОБА_1 були перераховані інші грошові кошти, матеріали справи не містять та суду апеляційної інстанції надано не було.

З урахуванням зазначеного, на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 248668 грн. 31 коп.

Що стосується вимог про повернення стягнутого виконавчого збору, апеляційний суд вважає, що в цій частині заява задоволенню не підлягає, так як за змістом статті 444 ЦПК України позивачем в порядку повороту виконання скасованого рішення підлягає поверненню відповідачу безпідставно стягнене з нього саме за скасованим рішенням. Ні виконавчий збір, ні витрати на проведення виконавчих дій, які згідно зі ст.133 ЦПК України за своєю правовою природою не є судовими витратами по справі, не стягувалися з боржника на користь заявника заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року, а тому не можуть і повертатися за правилами вирішення питання про поворот виконання рішення. Для вирішення даного питання законодавством передбачений інший спосіб захисту прав.

Доводи апеляційної скарги, що грошові кошти були добровільно перераховані ОСОБА_2 згідно договору позики від 28 грудня 2017 року, а не на виконання рішення суду, безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

Посилання в апеляційній скарзі, що зобов'язання за договором позики виконані ОСОБА_2 не в повному обсязі, не є підставою для відмови у задоволені заяви про поворот виконання рішення суду, яке було скасовано та при новому розгляді справи позов було залишено без розгляду.

З врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду підлягають частковому задоволенню з наведених вище підстав.

За результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1, суд апеляційної інстанції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України змінює судове рішення і ухвалює у відповідній частині нове рішення з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 376 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382-384, 389, 390 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суд м. Харкова від 01 лютого 2018 року змінити.

Заяву ОСОБА_2 про поворот виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року у справі № 638/16994/13-ц задовольнити частково.

В порядку повороту виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 березня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення боргу, стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 248668 грн. 31 коп.

В іншій частині заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2018 року.

Головуючий -

Судді: