УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді - Ніколаєнко І.В.

при секретарі: - Газіній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Баргесян А.О., боржник: керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "АТК МРІЯ" Бічуч О.Л., стягувач: ОСОБА_4, Державна судова адміністрація України, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Баргесян А.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника ТОВ "АТК МРІЯ" Бічуч О.Л. у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим документом.

В обґрунтування подання державний виконавець зазначає про те, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває зведене виконавче провадження № 56672846 з примусового виконання: наказу на примусове виконання рішення № 922/1866/16 від 30.08.2016 року, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ "АТК МРІЯ" на користь ОСОБА_4 заборгованості за розподільчим балансом ТОВ "МРІЯ" щодо повернення внесків у зв'язку із зменшенням статутного капіталу ТОВ "МРІЯ" у розмірі 219 375,00 грн. та судового збору в розмірі 3290,63 грн.; наказ № 922/1029/16 від 29.11.2017 року, виданого Господарським судом Харківської області про стягнення з ТОВ "АТК МРІЯ" на користь бюджету України 264 000,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги. Всього по зведеному виконавчому провадженню заборгованість на користь ОСОБА_4 та ДСА України становить 535332,19 грн. Станом на 02.08.2018 року рішення суду боржником не виконано. Посилається на те, що у термін, встановлений для самостійного виконання, боржником рішення не виконано. Зазначає про те, що 02.08.2018 року, керуючись ст.. 57 Закону України "Про виконавче провадження" було накладено арешт на все майно боржника в межах суми боргу. Державний виконавець посилається також на те, що боржником, згідно виконавчого документа, являється керівник ТОВ "АТК МРІЯ" ОСОБА_3. Наявність в особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець в судове засідання не з'явився, відповідно до наявного в поданні клопотання, просив розглянути подання у судовому засіданні без участі представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши подання, копії матеріалів виконавчого провадження, надані в його обгрунтування, вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити виходячи з наступного.

На примусовому виконанні в Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходиться: наказ Господарського суду Харківської області від 30.08.2016 року, справа № 922/2866/16, на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 15.08.2016 року про стягнення з ТОВ "АТК МРІЯ"на користь фізичної особи ОСОБА_4 заборгованості за розподільчим балансом ТОВ "МРІЯ" щодо повернення внесків у зв'язку зі зменшенням статутного капіталу ТОВ "МРІЯ" у розмірі 219375,00 грн. та судовий збір у розмірі 3290,63 грн.; наказ Господарського суду Харківської області від 29.11.2017 року, справа № 922/1029/16, на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 13.11.2017 року про стягнення з ТОВ "АТК МРІЯ" на користь Державного бюджету України 264000,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Звертаючись з поданням до суду державний виконавець посилається на те, що наявність у боржника зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.п. 2, 8 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну» невиконання рішення суду є підставою для заборони виїзду з України.

Вимогами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що керівником ТОВ "АТК МРІЯ" є ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, а також громадянинові, який має паспорт може тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Відповідно до Конституції України обмеження пересування громадянину є одним з найсуворіших заходів впливу на особу, що умисно ухиляється від виконання судового рішення.

Відповідно до Указу президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24.03.2008 року, суд може, але не зобов'язаний вживати заборону на виїзд боржника.

При цьому, сам факт наявності невиконаного рішення суду боржником не є, відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», безумовною підставою для тимчасової заборони виїзду особи за кордон без обов'язкового визначення дій боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Отже, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Зазначена позиція викладена Верховним судом України у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Між тим, матеріали подання не міститься будь-яких доказів ухилення керівника ТОВ "АТК МРІЯ" Бічуч О.Л. від виконання ним зобов'язань за рішенням суду.

Посилання державного виконавця в поданні на те, що боржником за виконавчими документами зазначено безпосередньо Бічуч О.Л. спростовуються доданими до подання копіями матеріалів виконавчого провадження, а саме наказами Господарського суду Харківської області від 30.08.2016 р. №922/1866/16 та від 29.11.2017 р. №922/1029/16, а також постановами державного виконавця про відкриття виконавчого провадження де боржником зазначено ТОВ "АТК МРІЯ".

Доводи державного виконавця щодо ухилення керівника ТОВ "АТК МРІЯ" Бічуч О.Л. від виконання зобов'язань, покладених судом на ТОВ "АТК МРІЯ", ґрунтуються лише на припущеннях.

Суду не надано доказів на підтвердження виклику керівника ТОВ "АТК МРІЯ" Бічуч О.Л. до виконавчої служби з приводу вищевказаного виконавчого провадження та взагалі щодо обізнаності останнього про наявність такого виконавчого провадження.

При цьому суд враховує, що саме державний виконавець, як ініціатор вирішення питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві на виїзд, зобов'язаний зазначити у поданні передбачені законом підстави для такого обмеження і надати відповідні докази.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За таких обставин, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки не доведено доцільності застосування до керівника ТОВ "АТК МРІЯ" Бічуч О.Л. заходу впливу у вигляді тимчасового обмеження виїзду за межі України.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Баргесян А.О. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Баргесян А.О., боржник: керівник Товариства з обмеженою відповідальністю "АТК МРІЯ" Бічуч О.Л., стягувач: ОСОБА_4, Державна судова адміністрація України, про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Суддя І.В. Ніколаєнко