Справа № 706/1456/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2018 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Орендарчука М.П за участю секретаря Пізняк Т.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, Заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення юридичного факту, -

встановив:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту виконання роботи, посилаючись на те, що наказом № 9 § 3 від 31.01.1992 року вона була призначена на посаду старшої піонервожатої Коржівської ЗОШ, переведена з 1 лютого 1990 року тимчасово на час декретної відпустки основного працівника. Наказом № 51 § 3 від 06.11.1997 року вона була звільнена, як педагог-організатор Коржівської школи з займаної посади з 17 листопада 1997 року за власним бажанням, ст.38 КЗпП України. Наказом № 28 від 18.11.1997 року вона була прийнята вчителем початкових класів Заячківської ЗОШ. Наказом № 18 к 1 тр вона була звільнена з посади учителя початкових класів та педагога-організатора Заячківського НВК «ДНЗ-ЗОШ І-ІП ст» Христинівської районної Ради Черкаської області у зв'язку з переведенням на виборну посаду секретаря Заячківської сільської ради. На даний час в зв'язку з досягненням віку що дає їй право на призначення пенсії за вислугу років , як працівнику освіти відповідно до п.е ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» , а саме, те, що пунктом 16 розділу ХУ прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2018 року передбачено збереження права на пенсію за вислугу років працівникам за умови, якщо вони на день набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років , необхідну для призначення пенсії за вислугу років 26 років 6 місяців, я звернулась до Головного Управління пенсійного фонду України в Черкаській області для оформлення даної пенсії. Проте в призначенні їй пенсії на пільгових умовах за вислугу років було відмовлено в зв'язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, а саме період роботи на посаді педагога-організатора в зв'язку з відсутність наказу про переведення її з посади старшої піонервожатої на посаду педагога-організатора.

В судове засідання заявник не зявилася, але надала суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає в повному обсязі. Також просила винести рішення на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

Представник заінтересованої особи надіслав на адресу суду заперечення відповідно до якого просить у задоволенні заяви відмовити з мотивів того, що стаж роботи рішенням суду не передбачено.

Суд, дослідивши матеріали справи,та письмові докази по справі, суд прийшов до наступного, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Дана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду №661/1709/17ц від 05.09.2018 року.

В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно ст.ст.19, 46 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, документом про трудову діяльність працівника відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту від 29 липня 1993 року №58, є трудова книжка, а уточнюючі довідки про період та характер роботи, що дають право на пільгову пенсію, вимагаються у разі відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Судом встановлено, що заявниця наказом № 9 § 3 від 31.01.1992 року вона була призначена на посаду старшої піонервожатої Коржівської ЗОШ, переведена з 1 лютого 1990 року тимчасово на час декретної відпустки основного працівника

Постановою колегії Міністерства праці УРСР «Про умови оплати праці та розміри ставок заробітної плати й посадових окладів працівників народної освіти в Українській РСР» від 29.03.1991 № 25 в загальноосвітніх навчальних закладах замість посади старшого вожатого з 01.04.1991 року введено посаду педагога-організатора.

Згідно довідки виданої Відділом освіти, молоді та спорту вбачається, що ОСОБА_1 з 01 квітня 1991 року переводиться на посаду педагога-організатора, при тому що зміна трудових функцій працівників не відбулася.

Згідно пункту 6 Методичних рекомендацій з питань формування штатів загальноосвітніх навчально-виховних закладів, затверджених листом МОН України від 19.06.2001 року №1/9-234, та п. 11 наказу Міністерства народної освіти Української РСР від 30.08.1991 року № 166 в школах введено посаду педагога-організатора замість посади вожатого.

Трудові функції за вказаними посадами залишилися без змін.

У відповідності до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 17.06.1999 року № 144, і наказу МОН України від 01.06.2013 року № 665 зазначено професію (посаду) «педагог-організатор», а посада «старший вожатий» відсутня.

У відповідності до вище вказаних правових норм, заявнику при заповненні трудової книжки не було зазначено посаду «педагог-організатор».

При встановленні наявної помилки, заявник не має можливості внести зміни до трудової книжки за місцем роботи в Коржівської ЗОШ.

Згідно ч. 1 ст. 234 Цивільно-процесуального Кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільно-процесуального Кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Виправлення вказаної невідповідності у зазначенні посади заявника має суттєві юридичні наслідки, які полягають у наступному.

У відповідності до п. "е" ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення»від 05.11.1991 року № 1788 працівники освіти за наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію за вислугу років. Посаду "педагог - організатор" віднесено до посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років відповідно до переліку закладів і установ освіти, охорони здоровя та соціального захисту, затвердженого Кабінетом міністрів України від 04.11.1993 року № 909. Тому, невірне заповнення трудової книжки, а саме назви посади, позбавляє заявника скористатися правом на призначення грошової надбавки за вислугу років, а в подальшому і права на пенсію за вислугу років.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт, що має юридичне значення обґрунтований, вимоги заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 208, 209, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд, -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1, Заінтересована особа: Головне Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити встановити, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, працювала на посаді педагога-організатора Коржівської ЗОШ с. Коржова , Уманського району Черкаської області з 01.01.1992 року по 17.11.1997 року .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом пятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: М.П. Орендарчук