АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 22-ц/796/6041/2018 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2018 року м. Київ

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,-

в с т а н о в и в:

В травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Зазначила, що з 11 серпня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. В шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні дитини, не надає коштів на її утримання, а тому позивачка просила стягнути з нього аліменти на утримання дитини у розмірі 2 500,00 грн. щомісячно та додаткові витрати на дитину у розмірі 500,00 грн. щомісячно.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2500,00 грн. щомісячно починаючи з 03 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 551,20 грн.

22 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від07 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати та закрити провадження в справі. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що до 16 березня 2018 року він проживав разом з ОСОБА_3 та дитиною, весь час дитина знаходилась на його утриманні. На даний час шлюб між ним та ОСОБА_3 не розірваний, місце проживання дитини не визначено. Ухваливши заочне рішення, суд першої інстанції позбавив його права на надання пояснень та доказів, не надав належної оцінки доводам, викладеним у заяві про перегляд заочного рішення. Звертає увагу на те, що розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 16 березня 2018 року №138 було вирішено здійснити заходи щодо негайного відібрання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, від батьків у зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я дитини. Відібрання дитини ініціювала ОСОБА_3

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач ОСОБА_3 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, з 11 серпня 2006 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з положень ст.ст. 180, 181 СК України та тих обставин, що дитина проживає разом з позивачкою, а відповідач не надає коштів на утримання дитини

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вказаної норми аліменти на утримання дитини можуть бути стягнуті на користь того з батьків, з ким вона проживає та на чиєму утриманні вона перебуває.

Заперечуючи наявність підстав для стягнення аліментів на користь ОСОБА_3, у заяві про перегляд заочного рішення про стягнення аліментів відповідач послався на те, що 16 березня 2018 року Шевченківською районною в м. Києві державною адміністрацією було прийнято розпорядження №138 про відібрання малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі ч. 2 ст. 170 СК України у зв'язку з безпосередньою загрозою для життя та здоров'я дитини (а. с. 60).

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності даних про реалізацію розпорядження про відібрання у батьків малолітньої ОСОБА_4, а також того, що позивач звернулася з позовом про стягнення аліментів до видання розпорядження Шевченківською районною в м.Києві державною адміністрацією.

Суд першої інстанції не перевірив наявність підстав для стягнення аліментів на користь ОСОБА_3 з урахуванням доводів відповідача та не врахував, що рішення про стягнення аліментів є присудженням грошових коштів на утримання дитини на майбутнє. При цьому право отримання аліментів є лише у особи, з якою дитина проживає.

В суді апеляційної інстанції позивач ОСОБА_3 не заперечувала той факт, що до ухвалення оскаржуваного рішення Шевченківська районна в м.Києві державна адміністрація видала розпорядження до відібрання від неї та відповідача дочки ОСОБА_5. Відібрання дитини ініціювала саме вона. Розпорядження Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації було реалізоване, дитина відібрана у неї і відповідача та поміщена у Центр соцально-психологічної реабілітації дітей № 1 на підставі розпорядження Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації №138 від16 березня 2018 року. У даному закладі малолітня ОСОБА_4 перебуває до цього часу, а Орган опіки та піклування Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації подав до неї та ОСОБА_2 позов про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Вказані обставини виключають можливість стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, оскільки дитина не проживає з останньою та не перебуває на її утриманні. Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Українець Л.Д.