Ухвала

Іменем України

31 травня 2018 року

м. Київ

справа № 766/22268/17

провадження № 61-29008ск18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2018 року у складі судді: Майдан С. І., та постанову апеляційного суду Херсонської області від 22 березня 2018 року у складі суддів: Полікарпової О. М., Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Осіпової Ірини Геннадіївни, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Осіпової І.Г., у якій просив суд: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Осіпової І. Г. із визначення ринкової вартості належного йому нерухомого майна, а саме трикімнатної квартири загальною площею 160,3 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 1 164 259 грн та скасувати висновок від 03 грудня 2017 року про ринкову вартість зазначеної квартири, виконаний старшим державним виконавцем Осіповою І. Г.

Скарга мотивована тим, що 08 грудня 2017 року ОСОБА_4, як боржник у виконавчому провадженні №48974720 за виконавчим листом №666/4827/14 від 04 лютого 2015 року, виданим Дніпровським районним судом м. Херсона, отримав від старшого державного виконавця Осіпової І. Г. лист, в якому остання повідомила про те, що 05 грудня 2017 року на адресу відділу надійшов звіт про незалежну оцінку майна, що належить йому, за яким визначена початкова ціна продажу на електронних торгах нерухомого майна боржника - трикімнатної квартири, загальною площею 160,3 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, у сумі 1 164 259 грн без ПДВ. З вказаною оцінкою трикімнатної квартири він не погоджується, оскільки вона не відповідає ринковій вартості та була проведена без огляду нерухомого майна оцінювачем. ОСОБА_4 було самостійно замовлено оцінку ринкової вартості зазначеної нерухомості. Відповідно до висновку ПП ПКФ «Експерт» від 15 грудня 2017 року ринкова вартість його трикімнатної квартири складає 1 811 871 грн. Вважав, що різниця у сумі 647 612 грн між вказаними оцінками нерухомого майна є підставою для перегляду його ринкової вартості.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Херсонськоїобласті від 22 березня 2018 року, у задоволенні скарги ОСОБА_4. відмовлено.

Рішення судів мотивовані тим, що ОСОБА_4 не було надано достовірних та достатніх доказів порушень, допущених старшим державним виконавцем при проведенні оцінки нерухомого майна, а тому відсутні підстави для визнання неправомірними його дій та визнання недійсними результатів оцінки майна. При цьому судами взято до уваги, що у ще жовтні 2015 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заборгованості у сумі 2 296 357,38 грн. До відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області виконавчий лист надійшов тільки через два роки. ОСОБА_4 не повідомляв державного виконавця, що за ці два роки вони узгодили зі стягувачем ціну квартири. З жовтня 2017 року арештоване нерухоме майно вже двічі виставлялось на прилюдні торги за визначеною у звіті про оцінку вартістю 1 164 259,00 грн, однак торги не відбулися за відсутності купівельного попиту. ОСОБА_4 лише після отримання листа від державного виконавця самостійно замовив оцінку ринкової вартості зазначеного об'єкту нерухомості. При цьому апеляційним судом враховано, що висновки про вартість майна були виконані оцінювачем на підставі документації, отриманої від замовника (державного виконавця), вивчення ринкових даних і виготовлення відповідних розрахунків у рамках порівняльного підходу. При цьому огляд об'єкта оцінки оцінювачем не проводився згідно умов договору.

19 квітня 2018 року ОСОБА_4 через засоби поштового зв'язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 22 березня 2018 року. Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і задовольнити скаргу.

Касаційна скарга мотивована тим, державним виконавцем, у порушення норм статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» не було дотримано порядку визначення вартості майна боржника. Окрім цього, суб'єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 було виготовлено звіт про оцінку його нерухомого майна без огляду предмета оцінки, що також є порушенням вимог закону з боку державного виконавця, який повинен був забезпечити експерту доступ до об'єкту оцінки.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Встановивши, що діями державного виконавця щодо оцінки майна не порушено прав та законних інтересів ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для задоволення скарги.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 26 січня 2018 року та постанову апеляційного суду Херсонської області від 22 березня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Осіпової Ірини Геннадіївни, заінтересована особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

Н.О. Антоненко

В.І. Журавель