АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«31» травня 2018 року

м. Харків

справа № 635/8599/15-ц

провадження № 22ц/790/2416/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідачі - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 (ОСОБА_5) на рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року в складі судді Панас Н.Л.,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 13 листопада 2008 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 отримала валютні цінності у вигляді в натурі та на суму 59000,00 доларів США з поверненням отриманого не пізніше 13 травня 2009 року у порядку та в строки, визначені в договорі.

Зазначив, що 13 травня 2009 року між ним та ОСОБА_2 укладено додатковий договір № 1 до договору позики, відповідно до умов якого загальна сума позичених коштів збільшена до 66500,00 доларів США та ОСОБА_2 зобовязалась повернути позичені кошти не пізніше 13 листопада 2009 року у порядку та строки, визначені додатковим договором.

З метою забезпечення виконання зобовязань за договором позики, 13 листопада 2008 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки та 13 травня 2009 року укладено додатковий договір № 1 до договору іпотеки, відповідно до умов яких ОСОБА_2 передала йому в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Бабаї, вулиця Дніпропетровська № 44 та земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий № :00:009:0006 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Бабаї, вулиця Дніпропетровська № 44, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд та відповідно до пункту 4 цього договору сторони оцінили майно в розмірі 500 000,00 грн.

Зазначив, що 31 серпня 2015 року на адресу ОСОБА_2 направлена вимога про добровільне звільнення житлового приміщення, що є предметом іпотеки за іпотечним договором, яку вона отримала 04 вересня 2015 року.

Вказав, що в порушення умов договору ОСОБА_2 свої зобовязання по поверненню боргу належним чином не виконала, повернула йому лише 12 000,00 доларів США, неповернутими залишилися позичені кошти на суму 54 500,00 доларів США.

Зазначив, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2013 року, в якому ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 листопада 2013 року виправлено описки, по справі за № 635/526/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2Д про стягнення боргу позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у розмірі 638776, 58 грн., а також суму нарахованих штрафів в розмірі 1 830 000,00 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 3215,78 грн.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 11 грудня 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2013 року змінено, скасовано в частині задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення штрафу у розмірі 1 830 000,00 грн. та в цій частині відмовлено, в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вказав, що на виконання рішення суду видано виконавчі листи та постановами Відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області від 20 березня 2014 року відкриті виконавчі провадження № 42571599 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь боргу у розмірі 638 776,58 грн. та № 42571526 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь судового збору у розмірі 3215,78 грн.

Зазначив, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 12 листопада 2014 року, яке ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 27 січня 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року залишено без змін, по справі за № 635/4552/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів та неустойки за договором позики, позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою за договором позики від 13 листопада 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року за період з 27 грудня 2012 року по 26 травня 2014 року в розмірі 86 199,75 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три процента річних від простроченої суми за договором позики від 13 листопада 2008 року в редакції відповідно до додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року за період з 27 грудня 2012 року по 26 травня 2014 року в розмірі 36319,50 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у сумі 160,77 грн.; в іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Вважав, що з одночасним зверненням стягнення на предмет іпотеки підлягає примусове виселення відповідачів з предмета іпотеки.

Просив в рахунок задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 за договором позики від 13 вересня 2008 року в редакції додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року в сумі 764 672,36 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями № 44 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Бабаї, вулиця Дніпропетровська № 44 та земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий № :00:009:0006 за адресою: Харківська область, Харківський район, смт. Бабаї, вулиця Дніпропетровська № 44, надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, за процедурою згідно статті 38 Закону України «Про іпотеку» шляхом її продажу ОСОБА_1 будь-якій третій особі-покупцю за ціною згідно пункту 4 договору іпотеки в розмірі 500 000,00 грн., але не нижче за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки субєкта оціночної діяльності або незалежного експерта на момент продажу з виселенням ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 із цього житлового будинку та переданням його в управління ОСОБА_1 з наданням права особисто та через представників предявляти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, одержувати і подавати необхідні довідки (в тому числі про сімейний стан іпотекодавців, належність їм майна на праві власності, про кількість продажів, визначення нормативної вартості тощо), будь-які витяги з усіх державних реєстрів прав власності, інших речових прав на нерухоме майно та обтяжень обєктів нерухомого майна, звіти про оцінку майна (в тому числі висновки експертів) та будь-які інші документи в Державній реєстраційній службі України, Державній міграційній службі України та інших державних органах, установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності, в державних нотаріальних конторах, у приватних нотаріусів та в архівних установах (в тому числі з вимогами про відкриття нового розділу щодо предмета іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно), обладнати предмет іпотеки новими охоронними пристроями, мати вільний доступ до предмета іпотеки, змінювати замки, укладати договори на охорону зі спеціальними підприємствами, укладати договори оренди предмету іпотеки з правом отримання орендної плати та вчиняти всі інші необхідні дії, повязані з продажем предмета іпотеки; вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки, укладеним 13 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зі змінами, внесеними додатковим договором № 1, укладеним 13 травня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме: житловий будинок літ. А-1, загальною площею 346,4 кв. м., житловою площею 131,4 кв. м. з надвірними спорудами огорожею №№ 1-4, свердловиною літ. С, каналізаційною ямою літ. Я, замощенням № 1 та земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий № :00:009:0006, що розташовані по вулиці Дніпропетровській, № 44 у смт. Бабаї Харківського району Харківської області, земельну ділянку загальною вартістю згідно умов договору іпотеки - 500 000,00 грн. у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за договором позики від 13 листопада 2008 року в редакції додаткового договору № 1 від 13 травня 2009 року в сумі 764672,36 грн. шляхом надання ОСОБА_1 права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві на умовах та в порядку, визначеного статтею 38 Закону України «Про іпотеку» за ціною, встановленою у пункті 4 договору іпотеки у розмірі 500 000,00 грн., але не нижче за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки субєктом оціночної діяльності або незалежного експерта на момент укладення договору купівлі-продажу; надано ОСОБА_1 право на проведення особисто або через представника усіх дій, повязаних із реалізацією предмета іпотеки, в тому числі, на виготовлення, отримання оригіналів, копій, дублікатів правовстановлюючих документів, технічної документації на вищевказаний житловий будинок; виселено ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 з житлового будинку № 44 по вулиці Дніпропетровській у смт. Бабаї Харківського району Харківської області; стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір по 162,40 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що відповідачів виселено з будинку, який є предметом іпотеки, без надання іншого постійного жилого приміщення за тієї умови, що будинок придбаний не за рахунок наданої позивачем позики; що задовольняючи позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд допустив притягнення відповідачів до подвійної відповідальності, так як іпотекою забезпечений договір позики, за яким вже стягнуто заборгованість у судовому порядку; що у матеріалах справи відсутні докази про належне повідомлення відповідачів про час і місце розгляду справи, у звязку з чим він фактично був позбавлений можливості висловити свою позицію щодо позовних вимог, чим порушено принцип змагальності сторін; що у судове засідання, призначене на 24 грудня 2015 року не зявились учасники справи, тому суд повинен був ухвалити заочне рішення.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено, рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року скасовано, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 28 лютого 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року залучено як правонаступника ОСОБА_5 ОСОБА_3.

25 травня 2018 року від ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_5

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що рішення суду в частині виселення ОСОБА_5 з житлового будинку № 44 по вулиці Дніпропетровській у смт. Бабаї Харківського району Харківської області необхідно визнати нечинним, а провадження у справі в цій частині закрити.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статями 255 та 257 цього Кодексу.

Пунктом 7 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництво.

Як вбачається з матеріалів справи з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся ОСОБА_5, який 14 січня 2017 року помер.

Із змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про виселення, зокрема і до ОСОБА_5

Виходячи з змісту статті 1219 ЦК України питання щодо виселення особи не допускає правонаступництва, оскільки нерозривно повязане з особою спадкодавця.

Враховуючи, що в частині виселення ОСОБА_5 з житлового будинку № 44 по вулиці Дніпропетровській у смт. Бабаї Харківського району Харківської області спірні правовідносини не допускають правонаступництва, судова колегія вважає за необхідне рішення суду в цій частині визнати нечинним, а провадження у справі в цій частині закрити.

Керуючись ст. ст. 255, 367, 368, п.3 ч.1 ст.374, ст.377, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

у х в а л и в:

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2015 року в частині виселення ОСОБА_5 з житлового будинку № 44 по вулиці Дніпропетровській у смт. Бабаї Харківського району Харківської області визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 в частині його виселення з житлового будинку № 44 по вулиці Дніпропетровській у смт. Бабаї Харківського району Харківської області - закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

ОСОБА_6

Повний текст ухвали складено 31 травня 2018 року.