ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1821/18 Справа № 188/336/18 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Деркач Н. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Деркач Н.М.,

суддів - Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.

при секретарі Лященко С.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду першої інстанції з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 11 серпня 2015 року ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем кредитний договір. Внаслідок неналежного виконання взятих на себе кредитних зобов'язань, у відповідача станом на 02 березня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 36890,75 грн.

У зв'язку з чим, ПАТ КБ "ПриватБанк" просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 11 серпня 2015 року в розмірі 36890,75 грн., а також, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Заочним рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" було відмовлено, з чим позивач не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким задовольнити позов банку в повному обсязі.

В своїй апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 своїм правом передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подання відзиву на апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 "Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах" ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд, який забезпечує здійснення правосуддя на відповідній території.

17 жовтня 2018 року дану цивільну справу передано до Дніпровського апеляційного суду.

З огляду на те, що згідно з частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі.

Так, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції виходив із того, що банком не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, не підтверджено факт укладення з ОСОБА_1 кредитного договору, факту погодження в позичальником умов надання кредитних коштів та не доведено, що відповідач взагалі має перед банком кредитні зобов'язання і отримував кредитну картку.

Однак, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов кредитного договору б/н від 11 серпня 2015 року ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та позивачем кредитний договір.

Внаслідок неналежного виконання взятих на себе кредитних зобов'язань, у відповідача станом на 02 березня 2018 року утворилась заборгованість в розмірі 36890,75 грн.

Відповідно до наданого банком розрахунку, заборгованість за кредитним договором №б/н від 11 серпня 2015 року складається з:

- 15344,66 грн. - тіло кредиту;

- 6076,09 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом;

13237,11 грн. - нараховано пені.

А, також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1732,89 грн. - штраф (процентна складова).

Положеннями ст. ст. 526, 625 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Водночас, апелянтом було надано детальну виписку про рух коштів за карткою НОМЕР_1 за період з 11 серпня 2015 року по 02 березня 2018 року, згідно якої вбачається, що ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами: знімав готівку, розраховувався за товари у різних магазинах, поповнював мобільні рахунки, отримував на дану картку грошові перекази та поповнював кредитні кошти на умов та правилах користування карткою.

Вищевказане дає підстави стверджувати, що підписавши анкету-заяву та отримавши кредитну картку, відповідач підтвердив свою згоду на те, що вказана заява та картка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, становлять між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір, за порушення виконання якого ОСОБА_1 повинен сплатити позивачу заборгованість разом із нарахованими відсотками, пенею та штрафними санкціями.

Суд першої інстанції не врахував той факт, що відповідач активно користувався кредитною карткою, не заперечував проти підвищення кредитного ліміту відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів Банку та продовжував використовувати кредитні кошти до 02 лютого 2018 року, внаслідок чого допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, не в повному обсязі з'ясував всі обставини справи та ухвалив необґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Тож, керуючись положеннями ст. ст. 259, 367, 369, 374, 376 ЦПК України,суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Заочне рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2018 року - скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 11 серпня 2015 року, яка станом на 02 березня 2018 року становить 36890,75 грн., яка складається з наступного:

- 15344,66 грн. - тіло кредиту;

- 6076,09 грн. - відсотки за користування кредитом;

- 13237,11 грн. - пеня;

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

- 1732,89 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати в розмірі 4405,00 грн., з яких: 1762,00 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 2643,00 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Н.М. Деркач

Судді: Л.О. Каратаєва

І.Ю. Ткаченко