Провадження № 2/161/4320/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_5, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Позов мотивує тим, що вона є власниками квартири АДРЕСА_1, що в місті Луцьку. Відповідач ОСОБА_4 зареєстрований у вказаному житлі як син попередньої власниці квартири. Разом з тим, незважаючи на реєстрацію, останній в квартирі ніколи не проживав і проживає. Інтересу до житла відповідач не виявляє, витрат по його утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує. В добровільному порядку зняти відповідача з реєстрації не має можливості. Відтак позивач вважає, що дана обставина не дозволяє їй розпоряджатися майном на власний розсуд, чим порушуються її права та інтереси, як власника майна.

А тому, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 69 в будинку № 6, що в місті Луцьку.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідач не подавав.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Договором купівлі продажу квартири від 26.09.2018, зареєстрованим в реєстрі за №4049 (а.с.5-7), доводиться та обставина, що позивачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житлове приміщення квартира АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 8), відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Вищевказана обставина підтверджується і відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Право членів сімї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сімї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сімї.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірному житлі за згодою попереднього власника. Однак, право особи, яка вселилася за згодою власника будинку, на користування житлом існує лише за умови, що ця особа залишається власником майна. Житлові права членів сімї власника житлового будинку та інших осіб, які вселилися за його згодою є похідними від прав власника цього житла, припинення права власності особи на житловий будинок припиняє право вказаних осіб на користування цим будинком.

Судом встановлено, що договір про порядок користування житловим приміщенням після набуття позивачем права власності на квартиру, між сторонами не укладався.

Позивач не надавала згоду на подальше проживання відповідача ОСОБА_4 в спірній квартирі. Відповідач ОСОБА_4 не є членом сімї позивача.

З повідомлення Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 09.10.2018 (а.с. 9) вбачається, що за результатами проведення працівниками поліції перевірки підтверджено факт не проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3, протягом тривалого часу.

Тобто, станом на день розгляду справи, підтверджується не проживання відповідача у квартирі позивача.

Відповідач, будучи зареєстрованим у квартирі позивача по даний час, порушує її права та законні інтереси, як власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що слід визнати відповідача ОСОБА_4, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 69 в будинку № 6, по вул. Федорова в місті Луцьку

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 267, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 319, 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП невідомий, таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 69 в будинку № 6, по вул. Федорова в місті Луцьку.

Рішення є підставою для зняття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з реєстрації за адресою: АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП невідомий, в користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його вручення рішення.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.12.2018.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій