Номер провадження: 22-ц/785/4118/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

від головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області не зявились,

від боржника ОСОБА_3 не зявились,

від стягувача публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» - не зявились,

переглянувши цивільну справу №523/16790/17 за поданням головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю стягувача публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 5 грудня 2017 року у складі судді Шепітко І.Г., -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 державний виконавець Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 ГТУЮ в Одеській області, звернувшись 4 грудня 2017 року до суду з вищевказаним поданням, вказав, що на виконанні знаходиться виконавчий лист №1522/29748/12, виданий 15 жовтня 2014 року Приморським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Марфін Банк» грошових коштів у сумі 66491,83 доларів США, виконавче провадження ВП №52700201 відкрито постановою від 21 жовтня 2016 року. Посилаючись на ухилення від виконання зобовязань, державний виконавець просив тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання зобовязань (а.с.2).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 5 грудня 2017 року подання задоволено (а.с.24).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність ухвали з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, полягає в недоведеності ухилення від виконання зобовязання.

В апеляційній скарзі зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, зокрема, не отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, звернення на доходи боржника шляхом щомісячних у розмірі 20% відрахувань із заробітної плати.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2012 року у справі №1522/29748/12 стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість в загальній сумі 118032,86 доларів США, що за курсом НБУ на день предявлення позову складало 943082,55 грн.

На виконання вказаного рішення виконавчий лист №1522/29748/12 видано Приморським районним судом м. Одеси 15 жовтня 2014 року. Виконавчий документ містить відмітки про стягнення в рахунок погашення боргу 191252,70 грн. та 51541,0 доларів США, залишок боргу станом на 3 листопада 2015 року складав 66491,83 доларів США (а.с.3-4).

Постановою ВП №52700201 від 21 жовтня 2016 року головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №1522/29748/12, виданого Приморським районним судом м. Одеси 15 жовтня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Марфін Банк» грошової суми в розмірі 66491,83 доларів США. Копію постанови ВП №52700201 від 21 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження направлено ОСОБА_3 за місцем проживання, кореспонденція повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.5-8).

Постановою ВП №52700201 від 21 жовтня 2016 року головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_5 про арешт майна боржника накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження: 94408,26 грн. та 66491,83 доларів США. Копію постанови №52700201 від 21 жовтня 2016 року про арешт майна боржника направлено ОСОБА_3 21 жовтня 2016 року за місцем проживання (а.с.7,12).

Державним виконавцем на запити отримано інформацію про відсутність майна.

Виходом державного виконавця на місце проживання (АДРЕСА_1) боржника та належного боржнику ліквідного майна не виявлено (акт від 20 листопада 2017 року); виходом державного виконавця за місцем реєстрації (АДРЕСА_2) встановлено, що квартира закрита, зі слів сусідів ОСОБА_3 перебуває за кордоном (акт від 20 листопада 2017 року) (а.с.16, 17).

Виконавець з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 звернувся 4 грудня 2017 року; подання мотивовано ухиленням від виконання судового рішення, не вжиттям заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

При зверненні до суду з вказаним поданням виконавець керувався положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертається до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Скаржником не спростовано наявність у виконавця підстав для звернення до суду з поданням, не доведено вжиття ним як боржником заходів, достатніх для виконання судового рішення. Так, судове рішення ухвалено у грудні 2012 року, виконавчий лист видано у жовтні 2014 року, рішення суду виконано частково, станом на 3 листопада 2015 року борг становив 66491,83 доларів США. Посилання ОСОБА_3 на те, що через не повідомлення про відкриття виконавчого провадження він був позбавлений можливості добровільно виконати рішення суду, не приймається, оскільки судове рішення частково виконано стягненням 191252,70 грн. та 51541,0 доларів США, про що ОСОБА_3 достовірно знав, як і про залишок боргу в сумі 66491,83 доларів США, будь-яких перешкод для добровільного виконання судового рішення не встановлено, рівно як і про погашення залишку боргу.

Дійсно, державним виконавцем винесено постанову ВП №52700201 від 20 липня 2017 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для виконання за місцем роботи ОСОБА_3 в ТОВ «Омегашип» для здійснення відрахувань у розмірі 20% із заробітної плати, однак дана обставина не є безумовною підставою для відмови у задоволенні подання, оскільки не доводить відсутність ухилення від виконання судового рішення. Так, заробітна плата ОСОБА_3 в ТОВ «Омегашип» виплачується на рівні законодавчо встановленої мінімальної заробітної плати, відрахування з якої у розмірі 20% є незначними та, зокрема, такі відрахування у 2017 році складали 515,20 грн. на місяць, з огляду розмір непогашеного боргу в сумі 66491,83 доларів США такі відрахування не є вжиттям заходів, достатніх для виконання судового рішення (а.с.64, 65-70). При відрахуваннях у розмірі 20% із мінімальної заробітної плати погашення боргу, а, відтак, і виконання судового рішення, триматиме десятки років, особа, яка отримує мінімальну заробітну плату, обєктивно не може мати коштів для виїзду за межі України, незгода ОСОБА_3 з покладеним на нього обмеженням свідчить про те, що ОСОБА_3 має інші, крім мінімальної заробітної плати доходи, про які виконавцю не повідомляє і з яких борг не погашає.

За таких обставин, підстав для відмови у задоволенні подання не вбачається. Подання державного виконавця, погоджене з начальником відділу державної виконавчої служби, вирішено судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби в порядку статті 377-1 ЦПК України 2004 року, чинного на час вирішення подання.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 5 грудня 2017 року за поданням головного державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, за участю стягувача публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

ОСОБА_6