Справа № 202/4980/18
Провадження № 2-о/202/151/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 серпня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Індустріальний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України посилаючись на те, що вона є донькою померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 травня 2018 року у м. Ясинувата Донецької області. Вимоги своєї заяви ОСОБА_1 мотивує тим, що вона звернулася до Індустріального районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з метою державної реєстрації смерті свого батька, на що отримала відмову у зв'язку із тим, що для підтвердження факту смерті громадянина ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Враховуючи викладене, заявник просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 травня 2018 року у м. Ясинувата Донецької області. Встановлення факту смерті необхідно заявнику ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про смерть та допомоги на поховання.

Заявник у судове засідання не з'явилася, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява заінтересованої особи про розгляд справи у відсутність їх представника.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник є донькою померлого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія ЯЭ № 287599 від 04 лютого 1958 року.

З матеріалів справи також вбачається, що 15 травня 2018 року в м. Ясинувата Донецької областіпомер батько заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,заявник надала лікарське свідоцтво про смерть № 50, видане Ясинуватською ЦРБ 16 травня 2018 року та свідоцтво про смерть серія ДНР № 102575 від 16 травня 2018 року видане Єнакіївським міським відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_3 Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки.

Відповідно до Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами, м. Ясинувата Донецької області віднесено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями».

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи, що документи, які підтверджують факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Пункт п'ятий частини другої статті 293 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

В матеріалах справи наявний лист Індустріального районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 6061/14.4-29 від 16.08.2018 року, яким заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, у зв'язку із тим, що для підтвердження факту смерті гр. ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на окупованій території України, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є обєктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 травня 2018 року у м. Ясинувата Донецької області.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 9, 17 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 року № 254-VIII "Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями", Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», ст. 13, 19, 43, 49, 82, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 15 травня 2018 року у м. Ясинувата Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Суддя С.Г. Зосименко