Пр.№2/756/2029/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.
секретаря Сергеєвої Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом

ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним.

Позивачі з 04.08.1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Проживати спільно як чоловік та дружина та вести спільне господарство почали ще з 1988 року.

В травні 2002 року син позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 змінив своє прізвище на «ОСОБА_5», ім'я по-батькові на «ОСОБА_5».

05.03.1974 року позивач ОСОБА_3 набула право користування квартирою АДРЕСА_1 (далі - спірна квартира) згідно ордеру, виданого її матері ОСОБА_7

Загальна площа квартири становить 42,2 кв.м., житлова - 25,9 кв.м. та складається з двох ізольованих кімнат площею 15,8 та 10,1 кв.м, кухні, ванної, вбиральні, коридору та балкону.

З 2015 року між позивачами та відповідачем почали виникати конфлікти щодо проживання позивача ОСОБА_4, в ході яких відповідач погрожував фізичною розправою, внаслідок чого позивачі проживають за іншими адресами.

Відповідач категорично заперечує проти проживання позивача ОСОБА_4 в спірній квартирі.

Позивачі є особами з інвалідністю, конфлікти з відповідачем та неможливість проживати в спірній квартирі загострили їх захворювання та фактично дії відповідача руйнують сім'ю позивачів, оскільки вони позбавлені можливості спільно проживати однією сім'єю.

З цих підстав просять зобов'язати відповідача не чинити перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням та вселити ОСОБА_4 до нього.

В судових засіданнях позивачі та їх представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. В судові засідання 02.07.2018 року та 14.08.2018 року позивачі не з'явились, від їх представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач та його представник в судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечували, просили у їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що в спірній квартирі окрім позивача ОСОБА_3 зареєстрований відповідач та двоє його малолітніх дітей. Відповідач є особою з інвалідністю, а тому не має змоги постійно працювати та забезпечити свою сім'ю окремим житлом. Позивачі бажають вселити ОСОБА_4 з метою подальшої приватизації квартири з урахуванням його права на користування нею. Також відповідач повідомив суд про те, що позивачі в липні 2018 року виїхали на постійне місце проживання до Ізраїлю, його мати - позивач ОСОБА_3 знялась з реєстраційного обліку у спірній квартирі. В судове засідання 14.08.2017 року відповідач та його представник не з'явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши учасників справи, дослідивши її матеріали, судом встановлено наступне.

Позивачі з 04.08.1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

В травні 2002 року син позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 змінив своє прізвище на «ОСОБА_5», ім'я по-батькові на «ОСОБА_5».

05.03.1974 року позивач ОСОБА_3 набула право користування квартирою АДРЕСА_1 згідно ордеру, виданого її матері ОСОБА_7

Загальна площа квартири становить 42,2 кв.м., житлова - 25,9 кв.м. та складається з двох ізольованих кімнат площею 15,8 та 10,1 кв.м, кухні, ванної, вбиральні, коридору та балкону.

З 2015 року між позивачами та відповідачем почали виникати конфлікти щодо проживання позивача ОСОБА_4 Відповідач категорично заперечує проти проживання позивача ОСОБА_4 в спірній квартирі.

Станом на 31.07.2017 року в спірній квартирі було зареєстровано місце проживання позивача ОСОБА_3, відповідача та двох його неповнолітніх доньок ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання з Єдиного державного демографічного реєстру, позивач ОСОБА_3 мала зареєстроване місце проживання в спірній квартирі з 26.10.1976 року по 13.06.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЖК Української РСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно з ч.1 ст.65 ЖК Української РСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Частинами 1-2 ст.106 ЖК Української РСР, повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_3 втратила право користування жилим приміщенням з 13.06.2018 року, суд вважає, що вона втратила статус його наймача, а тому не вправі пред'являти вимог про вселення до спірної квартири свого чоловіка - ОСОБА_4 як і він про це, оскільки відповідач, будучи єдиною повнолітньою особо, що зареєстрована у спірній квартирі згоди на таке вселення не надавав.

Також суд не вбачає правових підстав для ухвалення рішення про зобов'язання відповідача не чинити перешкод позивачам у користуванні спірним житловим приміщенням, оскільки позивачі на момент вирішення спору такого права не мають.

З цих підстав, суд вважає правильним у задоволенні позовних вимог відмовити.

Керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Апеляційного суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М.Майбоженко