Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач -Орлов І.В.
Справа № 415/1032/18
Провадження № 22ц/782/345/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року місто Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Орлова І.В.,

суддів: Авалян Н.М., Кострицького В.В.

за участю секретаря судового

засідання: ОСОБА_2

учасники справи:

позивачка: ОСОБА_3

відповідач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 15 березня 2018 року (суддя Фастовець В.М.) у цивільній справі № 415/1032/18 за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», -

в с т а н о в и в:

13 лютого 2018 року ОСОБА_3 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом про стягнення з відповідача безпідставно списаних з карткового рахунку коштів у загальному розмірі 686, 26 гривень, у тому числі: 638,47 гривень основна сума, пеня 37,41 гривень; 3% річних 4,00 гривні; інфляційні втрати 6,38 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_3 зазначила, що 22 листопада 2017 року у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» вона відкрила картковий рахунок № 4149****0711 для зарахування заробітної плати. 30 листопада 2017 року на цей рахунок надійшла заробітна плата у розмірі 1.276,94 гривень, з яких позивачка отримала лише половину. З письмової відповіді від 29 грудня 2017 року ОСОБА_3 дізналася, що 20 листопада 2017 року сума 638,47 гривень була списана відповідачем із зарплатної картки на погашення простроченої заборгованості за іншою карткою «Універсальна» № 4149****4321.

Позивачка стверджувала, що у листопаді 2017 року окрім Анкети-заяви вона не підписувала жодного іншого документу, який відповідач вважає частиною договору, який наділяє ПАТ КБ «Приватбанк» правом списання коштів з рахунку клієнта. Про існування будь-яких розташованих у мережі Інтернет документів ПАТ КБ «Приватбанк», у тому числі ОСОБА_4 і Правил надання банківських послуг, ОСОБА_3 не знала, з цими документами не знайомилася, розпоряджень на списання коштів із зарплатної картки вона не давала, таких договорів не підписувала.

Рішенням Лисичанського міського суду від 15 березня 2018 року за результатами розгляду справи у письмовому провадженні позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_3 безпідставно списані з картки/рахунку № 4149 4991 0700 0711 кошти в сумі 638,47 копійок; 3% річних в розмірі 4,00 гривні; інфляційні втрати в розмірі 37,41 гривень, а всього 679,88 гривень. У задоволенні вимог про стягнення пені відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення Лисичанського міського суду від 15 березня 2018 року та ухвалити нове про відмову у позові.

За доводами апеляційної скарги місцевий суд не врахував, що згідно ОСОБА_4 та правил надання банківський послуг» передбачено право банку списувати кошти з поточних рахунків клієнта в рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитним договором та клієнт доручає банку клієнт доручає банку здійснювати списання з поточних та інших рахунків. Украдаючи Кредитний договір клієнт не мав сумнівів щодо його розумності та справедливості. Клієнт підтвердив свою згод на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послу, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Копії умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

Окрім того, згідно з частиною 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин. Матеріали справи свідчать про наявність підстав, передбачених частиною 3 статті 551 ЦК України щодо зменшення розміру пені, оскільки нарахований розмір пені 162.512,66 гривень значно перевищує розмір на рахунку, який складає 29.928,79 гривень (а. с. 31-34).

У відзиві на апеляційну скаргу позивачка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін (а. с. 45-49).

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не довів наявність законних підстав для списання коштів з карткового рахунку позивачки. Апеляційний суд погоджується з правильністю такого висновку з огляду на таке.

Судом встановлено, що 22 листопада 2017 року у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 відкрила картковий рахунок та отримала платіжну картку № 4149****0711 для зарахування заробітної плати.

23 листопада 2017 року на цей рахунок від Міської державної лікарні ветеринарної медицини в місті Лисичанську надійшла заробітна плата у розмірі 1.276,94 гривень.

30 листопада 2017 року сума 638,47 гривень була списана ПАТ КБ «Приватбанк» з карткового рахунку позивачки на погашення простроченої заборгованості за платіжною карткою «Універсальна» № 4149***4321, що підтверджується письмовою відповіддю ПАТ КБ «Приватбанк» від 29.12.2017 року.

15 лютого 2018 року судом першої інстанції було відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_3. Зазначену ухвалу разом з позовною заявою і додатками до неї відповідач отримав 23 лютого 2018 року. Відзив та відповідні докази банк суду не надав.

Під час апеляційного розгляду справи відповідач подав письмові докази, які до суду першої інстанції не подавалися, до апеляційної скарги не приєднувалися.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що обєктивно не залежали від нього.

Судом апеляційної інстанції були прийняті надані 08.08.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» докази, які не подавалися до суду першої інстанції. Причини неподання цих доказів обєктивно не залежали від відповідача, оскільки розгляд справи місцевим судом проведено у письмовому провадженні без виклику (повідомлення) сторін, а за доводами апеляційної скарги мали бути перевірені важливі для правильного вирішення справи обставини існування між сторонами договірних відносин.

Позивачка оспорювала наявність повноважень ПАТ КБ «Приватбанк» на договірне списання заробітної плати з карткового рахунку № 4149****0711.

З наданих до апеляційного суду письмових документів встановлено, що 19 липня 2010 року ОСОБА_3 підписала Анкету-заяву про приєднання до ОСОБА_4 та Правил надання банківських послуг в «Приватбанку», у якій висловила свою згоду, що дана заява разом з Памяткою клієнта та Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що позивачка ознайомилася з вказаними Умовами і Правилами, а також Тарифами банка, які були надані їй у письмовому вигляді. ОСОБА_3 отримала платіжну картку 4149****4321 строком дії до квітня 2014 року.

З наданої банком документації також встановлено, що ОСОБА_3 отримувала картку 4149****8356 строком дії до жовтня 2014 року. 27.11.2014 року позивачка отримала платіжну карту картку № 5168****6091, терміном дії до червня 2018 року.

За змістом статті 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 639 ЦК України).

Верховний Суд України у Постанові від 22 березня 2017 року по справі № 6-2320цс16, розглядаючи спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначив, що ОСОБА_4 та тарифи не містять підпису відповідача. При цьому суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці ОСОБА_4 є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці ОСОБА_4 мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов'язання відповідач згідно ОСОБА_4, чи в межах позовної давності позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представлені відповідачем ОСОБА_4 і правила надання банківських послуг (далі ОСОБА_4), вірність яких оригіналу засвідчена печаткою ПАТ КБ «ПриватБанк», не містять підпису ОСОБА_3. Про те, що саме ці ОСОБА_4 є складовою частиною укладеного між сторонами 19 липня 2010 року договору, відповідач не довів, як і не довів те, що на момент списання коштів із зарплатного рахунку позивачки 30 листопада 2017 року зазначений договір був діючим. Про те, що правом на списання грошей відповідач був наділений згідно з умовами укладеного сторонами 22 листопада 2017 року Договору про відкриття зарплатного карткового рахунку № 4149****0711, доказів не надано.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про недоведеність законності підстав для списання коштів з відкритого на ім'я ОСОБА_3 22 листопада 2017 року карткового рахунку № 4149****0711 є правильним.

У задоволенні позовних вимог про стягнення пені суд відмовив. Тому доводи апеляційної скарги щодо зменшення розміру пені є безпідставними.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» немає.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 374, статтею 375, статтями 381,382, 384, пунктом 2 частини 3 статті 389, статтями 390-391 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» - відхилити.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 15 березня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту. Дата складання повного тексту постанови - 22 серпня 2018 року.

Головуючий: І.В. Орлов

Судді: Н.М. Авалян

ОСОБА_5