Номер провадження по справі 2/387/293/18
У Х В А Л А

28 серпня 2018 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Цоток В. В.

при секретарі Придатченко О.О.

з участю представників позивача та третьої особи

на стороні позивача ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 третя особа на стороні позивача без самостійних вимог щодо предмета спору селянське ( фермерське ) господарство " Стойкова Леоніда Дмитровича " до фермерського господарства " Волкова Василя Веніаміновича " та ОСОБА_4 про визнання договору оренди землі недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору оренди землі недійсним, в якому зазначив, що 15.12.2008 року між ОСОБА_4 ( орендодавцем ) та селянським ( фермерським ) господарством "ОСОБА_3Д." ( орендарем ) було укладено договір оренди земельної ділянки площею 5,7211 га з кадастровим номером :02:002:0118, яка знаходиться на території Гнатівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, строком на 5 років. Вказаний правочин зареєстровано у відділі Держкомзему в Добровеличківському районі Кіровоградської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.06.2011 року за № 00113. На підставі додаткової угоди від 12.05.2016 року, укладеної між сторонами зазначеного вище договору оренди землі, він припинив свою дію з 12.05.2016 року. Після припинення у встановленому законом порядку договору оренди від 15.12.2008 року, між ОСОБА_4 ( власник ) та ОСОБА_3 ( землекористувач) 13.05.2016 року було укладено договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб ( емфітевзис ), згідно якого, перша передала останньому в користування для сільськогосподарських потреб, строком на 50 років належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0118. Дане речове право зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 13.05.2016 року за №14543642. В лютому місяці 2018 року позивачеві стало відомо про те, що 15.02.2016 року, тобто в період дії договору оренди землі від 15.12.2008 року, укладеного між СФГ " ОСОБА_3Д " та ОСОБА_4, остання уклала договір оренди землі з ФГ "ОСОБА_5В.", згідно умов якого, передала відповідачеві в оренду строком на 7 років земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0118. Державна реєстрація вказаного речового права була проведена 01.03.2016 року за № 13567833. Листом заступника голови Добровеличківської районної державної адміністрації від 28.03.2016 року № 01-35/13/2 позивача повідомлено про те, що відомості про реєстрацію речового права за №13567833 видалені з Державного реєстру речових прав через технічну помилку державного реєстратора, оскільки термін дії попереднього речового права не закінчився. На переконання позивача, одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону та порушує право ОСОБА_3 на мирне володіння майном. За таких обставин, ОСОБА_3 вважає, що договір оренди землі, укладений між відповідачами, має бути визнаний недійсним, відповідно до ст.ст. 203,215 ЦК України .

27.08.2018 року до суду надійшло клопотання відповідача про зупинення провадження в справі до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 387/692/18, що розглядається Добровеличківським районним судом Кіровоградської області.

Представники позивача та третьої особи на стороні позивача заперечували проти заявленого клопотання, вважаючи його зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами та намаганням затягнути розгляд справи по суті.

Згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, зазначено, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (ст. 251 в ред. з 15.12.2017року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті (п.6 ч.1) - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Як встановлено судом, цивільні справи № 387/692/18 та № 387/515/18 мають різні предмети спору, що спростовує твердження відповідача про неможливість розгляду останнньої справи до вирішення першої.

З огляду на вказане, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, з підстав, зазначених відповідачем, а тому, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.251,260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання відповідача фермерського господарства " Волкова Василя Веніаміновича " про зупинення провадження в справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_6