Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1753/17 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р. А.
Категорія 59 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Шевчук А.М., Талько О.Б.

при секретарі

судового засідання: Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №296/1753/17 за позовом ОСОБА_2 до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки, Управління державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області, третя особа - Селянське (фермерське) господарство «Нива», про визнання дій протиправними та визнання платіжного доручення незаконним

за апеляційною скаргою Управління державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2017 року,яке ухвалено суддею Галасюком Р.А. у м. Житомирі

встановив:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.12), просив визнати протиправними дії Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки, Управління державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області щодо перерахуванні коштів на рахунок Фермерського господарства «Нива» (і.к.20421761), а платіжне доручення № 136 від 29.06.2006 року щодо перерахування коштів Фермерському господарству «Нива» - незаконним та скасувати.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що такого господарства як Фермерського господарства «Нива» (і.к.20421761) станом на 2005-2006 р.р. не існувало. Крім того, в платіжних дорученнях на перерахування коштів з державного бюджету на рахунки фізичних та юридичних осіб виправлення та описки не допускаються.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 19 липня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств та Управління державної казначейської служби України в м.Житомирі Житомирської області щодо перерахування коштів на рахунок Фермерського господарства «Нива» (і.к.20421761), а платіжне доручення № 136 від 29.06.2006 року - визнано незаконним та скасовано.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області (надалі - УДКСУ у м.Житомирі) подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 19 липня 2017 року та відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до УДКСУ у м.Житомирі в повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що УДКСУ у м. Житомирі, виконуючи свої повноваження не здійснювало будь-яких протиправних дій відносно позивача, його прав та законних інтересів, у зв'язку з чим апелянт вважає себе неналежним відповідачем по справі. Також, апелянтом зазначено, що в поданих до УДКСУ у м.Житомирі платіжних дорученнях на перерахунок коштів з державного бюджету на банківський рахунок юридичної особи не було допущено виправлень та описок. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що УДКСУ у м.Житомирі вже приймало участь в якості третьої особи в інших справах за аналогічними позовами ОСОБА_2, що свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами.

В судовому засіданні представник УДКСУ у м.Житомирі апеляційну скаргу підтримала, просила рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 липня 2017 року скасувати у повному обсязі.

Позивач доводи апеляційної скарги не визнав, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що згідно витягу № 21129595 з Єдиного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців від 07.09.2015 року, Фермерського господарства «Нива» за і.к.20421761 за адресою с. Биків, Брусилівського району Житомирської області, станом на 2005-2006 р.р. не існувало. А згідно платіжного доручення № 136 від 29.06.2006 року, кошти Селянське (фермерське) господарство «Нива» (і.к.20421761) не отримувало, оскільки такі кошти отримувало Фермерське господарство «Нива» ( і.к.20421761).

Такий висновок суду є помилковим виходячи з наступного.

Так, за приписами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містяться такі відомості щодо юридичної особи: найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності), ідентифікаційний код юридичної особи, організаційно-правова форма тощо.

За змістом Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996р. №118, до ознак, за якими проводиться ідентифікація юридичної особи, належать, зокрема, ідентифікаційний код.

Згідно до п.6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України ідентифікаційний код зберігається за суб'єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

Так, судом встановлено, що Українським державним фондом підтримки фермерських господарств Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки платіжним дорученням №136 від 29.06.2006 року на розрахунковий рахунок 8001 Фермерського господарства «Нива» () було перераховано 25200 грн, як відшкодування 30 % компенсації вартості витрат на придбання трактора комбайна, відповідно до постанови КМУ № 1102 від 25.08.2004 року без ПДВ (а.с.5).

Зі змісту даного платіжного доручення слідує, що кошти були перераховані Фермерському господарству «Нива», яке має , що відповідає ідентифікаційному коду третьої особи у справі - Селянського (фермерського) господарства «Нива» ().

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 липня 2015 року у справі № 2а-9532/08 був частково задоволений позов державної фінансової інспекції в Житомирській області до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, Селянського (фермерського) господарства «Нона», Селянського (фермерського) господарства «Нива», Селянського (фермерського) господарства «Пантера». Даним судовим рішенням було визнано протиправними дії Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств щодо надання Селянському (фермерському) господарству «Нива» та отримання останнім тридцяти відсотків компенсації вартості витрат на придбання трактора комбайна «Клаус» та стягнуто з Селянського (фермерського) господарства «Нива» () незаконно отриманих бюджетних коштів в сумі 25200 гривень (а.с.8).

Відповідно до п.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Даним судовим рішенням було встановлено, що саме Селянське (фермерське) господарство «Нива» (), згідно платіжного доручення № 136 від 29.06.2006 р., незаконно отримало від Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств компенсацію вартості на придбання комбайна в розмірі 25200 грн. А тому висновок суду першої інстанції про отримання даних коштів саме Фермерським господарством «Нива» є помилковим.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб визначений законом або договором. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, чи судом у визначених законом випадках.

Як визначено ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку або іншій установі члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунку на рахунок отримувача.

Юридичним актом, який може бути оскарженим у судовому порядку, є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий у межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Так звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_3 посилався на ту обставину, що дії відповідачі по перерахуванню коштів Фермерському господарству «Нива» є протиправними, а платіжне доручення №136 від 29 червня 2006 року є незаконним через те, що Фермерське господарство «Нива» станом на 2005-2006 р. не було зареєстровано.

Проте, платіжне доручення вказаним критеріям не відповідає. Крім того, цивільним законодавством не передбачено такого способу захисту як визнання незаконним платіжного доручення з підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та захисту прав позивача в обраний спосіб є помилковим.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції з урахуванням положень ч.4 ст. 367 ЦПК України, яка передбачає, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги та скасувати рішення суду першої інстанції в повному обсязі через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 звільнений від сплави судових витрат, судовий збір, сплачений відповідачем УДКСУ у м.Житомирі за подання апеляційної скарги, компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуУправління державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 19 липня 2017 рокускасувати та ухвалили нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Українського державного фонду підтримки фермерських господарств Житомирського відділення Українського державного фонду підтримки, Управління державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області, третя особа - Селянське (фермерське) господарство «Нива», про визнання дій протиправними та визнання платіжного доручення незаконним відмовити.

Компенсувати Управлінню державної казначейської служби України у м. Житомирі Житомирської області за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 960 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 грудня 2018 року.

Головуючий: Судді: