Справа№ 640/5114/18
"21" серпня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Ніколаєнко І.В.,
при секретарі Газіній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -
Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 15 березня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між сторонами про що зроблено актовий запис № 105. Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Посилається на те, що подружнє життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, кардинально різні погляди на життя, шлюб та сім'ю. На даний час ведення між подружжям спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Вважає, що примирення є неможливим, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Домовленості між сторонами про порядок утримання дитини не досягнуто, відповідач в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає.
Позивач в судове засідання не з'явилась, відповідно до поданої до суду заяви розгляд справи просила проводити без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся, заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15 березня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 105, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1» (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 від 15 березня 2007 року).
Від шлюбу сторони мають дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 від 23 червня 2010 року) батьком дитини записаний відповідач по справі.
Згідно ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.
Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим. За таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.
Судом встановлено, що дитина проживає разом з позивачем. Відповідач проживає окремо від дитини, в добровільному порядку матеріальну допомоги дитині не надає. Домовленості про матеріальне забезпечення дитини між сторонами не досягнуто.
Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 181 Сімейного Кодексу України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов'язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.
Аналогічна правова позиція викладена у п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Разом з тим, ч. 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2018 рік" встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2018 року - 1944 грн.
Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
З аналізу змісту ч. 1 ст.184 СК України вбачається, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
В матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід.
При таких обставинах, враховуючи викладене, а також мінімальний розмір аліментів, встановлений ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 110, 111, 112, 114, 155, 157, 180-184 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 березня 2007 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 105, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 квітня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ь на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя І.В. Ніколаєнко