КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/4604/18 Головуючий у суді першої інстанції: Виниченко Л.М.
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1361/2018 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

03 грудня 2018 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи Київського апеляційного суду опубліковано в газеті «Голос України» від 03.10.2018 № 185 (6940).

Ухвалою апеляційного суду від 04 жовтня 2018 року матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року прийнято до провадження Київського апеляційного суду в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Волошиної В.М., суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості відповідно до укладеного між банком та відповідачем договору б/н від 14 серпня 2013 року.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності, без врахування при ухваленні рішення строку дії картки НОМЕР_1, видану відповідачу при укладенні договору від 14 серпня 2013 року. Згідно інформації з програмного комплексу щодо карти/рахунку відповідача ОСОБА_4 стан рахунку є відкритим, та вказано строк дії карти 11/16, тобто до останнього дня листопада 2016 року. Керуючись правовою позицією Верховного Суду України, яка викладена в постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 вважає, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки - стаття 261 ЦК України, тобто з 01 грудня 2016 року. Банком подано позовну заяву до суду у березні 2018 року, тобто в межах строку позовної давності. Інформація про строк дії картки не була витребувана місцевим судом та окрім того явка в судове засідання представника банку у судове засідання обов'язковою не визнавалася. Також судом першої інстанції не враховано, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява разом з &q?до;Умовами та правилами надання банківських послуг&q?тв;, &quсв;Правилами користування платіжною карткою&q?ми;, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 та &q?ам;Тарифами Банку&q?ат;, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві.

Ухвалою апеляційного суду від 06 вересня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року. Справу призначено до розгляду.

У судовому засіданні 03 грудня 2018 року колегією суддів порушено питання про зупинення апеляційного провадження у справі на підставі пункту 10 частини 1 статті 252 ЦПК України (перегляд судового рішення у подібних правовідносинах у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду).

Заслухавши думку представника позивача ОСОБА_6 та представника відповідача ОСОБА_7, які просили вирішити це питання на розсуд суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року підлягає зупиненню, виходячи з такого.

Право суду зупинити провадження у справі передбачено статтею 252 ЦПК України.

На підставі вказаної норми суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що у березні 2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 14 серпня 2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з &q?ін;Умовами та правилами надання банківських послуг&q?по;, &quпі;Правилами користування платіжною карткою&q?ке;, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 та &q?ьк;Тарифами Банку&qu&q;, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом в заяві. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 31 грудня 2017 року має заборгованість в сумі 25 630,82 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 296,77 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 19 737,34 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3 900,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500,00 грн. (штраф фіксована частина) та 1 196,71 грн. (штраф процентна складова). Відповідач на даний час продовжує ухилятися від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашена, що є порушенням законних прав позивача. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», суд першої інстанції виходив із того, що умови і правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256, не містять підпису позичальника, а заява-анкета про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, яку остання підписала 14 серпня 2013 року, не містить посилання про те, що ОСОБА_4 була ознайомлена та їй були надані саме вказані вище умови.

12 вересня 2018 року Верховний Суд у складі Об'єднаної Палати Касаційного цивільного суду ухвалою передав справу № 754/13763/15-ц за позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на підпункт 7 пункту 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що колегія суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду вважає, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальникам. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами. Оскільки наведений вище правовий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, тому колегія суддів Верховного Суду у складі Об'єднаної палати Касаційного цивільного суду вважала за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 01 жовтня 2018 року прийнято для продовження розгляду цивільну справу № 754/13763/15-ц за позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду за правилами спрощеного провадження.

Наведене свідчить про те, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржуване рішення у справі № 754/13763/15-ц, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.

За змістом пункту десятого частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Керуючись ст.ст. 252, 253 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и в:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Литвиненко Олени Леонідівни - представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 14 травня 2018 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинити до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст судового рішення складено 10 грудня 2018 року

Головуючий

Судді: