Номер провадження 2/754/4533/18 Справа №754/5290/18
29 листопада 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
судді Саламон О.Б.
з участю секретаря судового засідання Вільховченко І.І,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів, -
25.04.2018 р. позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів на її утримання в розмірі 4 912, 4 грн. за період з червня 2012 р. по березень 2015 р.
Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років стягнуто аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист №2-3825/2012. Відповідач не сплачує аліменти на її утримання, рішення суду не виконує, у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість. На підставі вказаного позивач вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав та прав своїх дітей.
Враховуючи додану до матеріалів справи копію паспорту відповідача, у відповідності до якої останній зареєстрований в Деснянському районі м. Києва, 26.04.2018 р. ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами та в порядку спрощеного позовного провадження.
Отже, справа прийнята до свого провадження з додержанням правил підсудності, оскільки позивач звернулась з позовом за останнім відомим зареєстрованим місцем передування відповідача.
Вказана ухвала суду відповідачем не оскаржена.
З інформації, наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві вбачається, що відповідач був зареєстрований в Деснянському районі м. Києва до 28.05.2013 р., був зняти з місця реєстрації в м. Харків.
06.08.2018 р. (тобто через 4 місяці після відкриття провадження по справі) стороною відповідача подано клопотання про передачу справу за підсудністю до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 07.08.2018 р. відмовлено в задоволенні вказаного вище клопотання.
Від позивача в судове засідання надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.
Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі.
Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що позивач не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази та аргументи позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено, що 10.10.2012 р. Деснянським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-3825/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_3 3-х років, починаючи з 14.06.2012 р.
04.08.2017 р. державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві повторно відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.
У відповідності до розрахунку державного виконавця, станом на 03.02.2017 р. заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів на утримання позивача становить 17 000 грн. за період з 2012 по 2015 р.
Згідно з ч. 2 та 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1, 3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Відповідачем суду не надано доказів на спростування існування заборгованості по сплаті аліментів та доказів необґрунтованості розрахунку, наданого державним виконавцем, або його оскарження.
Розглядаючи відповідальність за несплату аліментів, слід зауважити, що в законодавстві передбачена спеціальна норма, яка встановлює умови та розміри санкцій за порушення зобов'язання із сплати аліментів (ст. 196 СК України)
Тобто, дана норма спрямована на стимулювання боржника - платника аліментів своєчасно сплачувати аліменти та, певною мірою, компенсувати одержувачеві аліментів ті втрати, які він поніс у зв'язку із затримкою їх сплати.
Справи щодо стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів по своїй суті є пов»язаними та похідними від спорів щодо встановлення розміру та стягнення аліментів, зокрема, вказані правовідносини регулюються саме сімейним законодавством (ст. 196 СК України), а тому, вочевидь, питання територіальної підсудності по справам щодо стягнення вказаної неустойки (пені) слід вирішувати аналогічно вирішенню питання щодо стягнення аліментів.
Зокрема, згідно з ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
З урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-94цс15.
Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України 15 травня 2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів, суд бере до уваги фактичні обставини, що зумовили виникнення заборгованості, можливість та обізнаність боржника про необхідність сплати аліментів, у тому числі і на підставі відповідного судового рішення.
Суд вважає вірним наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її утримання та приймає його до уваги, оскільки наданий розрахунок жодним чином не спростований відповідачем.
Таким чином сума неустойки (пені) по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_1 за період з червня 2012 року по березень 2015 року становить 4 912, 4 грн.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, тому відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 192, 194, 195, 196 СК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по виплаті аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_1 за період з червня 2012 року по березень 2015 року в розмірі 4 912, 4 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704, 8 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Позивач ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_2

Повний текст рішення суду складено 29.11.2018 р.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон