Справа № 368/1157/18
Провадження № 2/368/510/18
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"10" грудня 2018 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду та просила усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: с. Слобода, вул. Заріччя, 9), РНОКПП:НОМЕР_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування будинком, що знаходиться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Заріччя,9.

Мотивувала позов тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно від 18.12.2002 року вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Заріччя, 9.

Відповідно до даних Слобідської сільської ради ОСОБА_2 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто в будинку, який на праві власності належить ОСОБА_1.

ОСОБА_2 є колишньою дружиною сина позивача ОСОБА_3, який загинув 21.10.2014 р. Відповідач не проживає у вказаному будинку з моменту смерті сина, тобто з 2014 року.

Будучи зареєстрованою, але проживаючи у будинку, з жовтня 2014 року відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги.

Після смерті сина ОСОБА_1 була впевнена, що відповідач зніметься з реєстрації у будинку, який їй належить та подасть заяву про зняття з реєстрації. Проте, на даний час ОСОБА_2 не знялась з реєстрації та не подала заяви про зняття її з реєстрації.

У зв'язку з не подачею відповідачем заяви про зняття з реєстрації позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності.

В судовому засіданні позивач - ОСОБА_1 позов підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, а тому проведено заочний розгляд справи відповідно до ст.280 ч.1 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право особистої власності на нерухоме майно від 18.12.2002 року вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Заріччя, 9.

Відповідно до даних Слобідської сільської ради ОСОБА_2 зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто в будинку, який на праві власності належить ОСОБА_1.

ОСОБА_2 є колишньою дружиною сина позивача ОСОБА_3, який загинув 21.10.2014 р. Відповідач не проживає у вказаному будинку з 2015 року, що підтверджується актом комісії Слобідської сільської ради.

Будучи зареєстрованою, але проживаючи у будинку, з 2015 року відповідач не несе будь-яких витрат по утриманню житла, не сплачує платежі за комунальні послуги.

У зв'язку з не подачею відповідачем заяви про зняття з реєстрації позивачу створюються перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном, що належить їй на праві власності.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодексу України позивач як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.

Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України у разі створення перешкод у користуванні власністю позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме усунення перешкод в користуванні майном та визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Відповідач не приймає ніякої участі в утриманні будинку, не сплачує витрати на комунальні послуги.

Проживання та реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу у володінні та розпорядженні її власністю.

Позивач також не може оформити субсидію та інші пільги на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки в будинку зареєстрована відповідач, а тому при призначені позивачу права на субсидію, відповідач рахується як член сімї, який зареєстрований в будинку, що виключає можливість отримання позивачем субсидії.

А тому слід усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: с. Слобода, вул. Заріччя, 9), РНОКПП:НОМЕР_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування будинком, що знаходиться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Заріччя, 9.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 р. «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст.280 ч.1 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні будинком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: с. Слобода, вул. Заріччя, 9), РНОКПП:НОМЕР_1 шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на користування будинком, що знаходиться за адресою Київська область, Кагарлицький район, с. Слобода, вул. Заріччя, 9.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: с. Слобода, вул. Заріччя, 9) судовий збір у розмірі 704, 80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга позивачем подається до суду апеляційної інстанції через Кагарлицький районний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 289 ЦПК України. Повний текст рішення виготовлено 12.12.2018 року.

ССуддя:ОСОБА_4