Справа № 496/3616/17
Провадження № 2/496/502/18
У Х В А Л А

04 червня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Богдан Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення з садового будинку.

Від позивачки надійшло клопотання, в якому вона просить, накласти арешт на спірну земельну ділянку, яка розташована за адресою: Одеська область, Біляївський район, с. Нерубайське, СТ «Нива», ділянка 35, та будинок, який знаходиться на ній. При цьому посилається на те, що вказане нерухоме майно є предметом спору у даній справі, а тому з метою можливості згодом виконати рішення суду, на думку позивачки, на нього необхідно накласти арешт.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вживати передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 352,40 грн.

Як розяснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Але клопотання ОСОБА_1 не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, що визначені ст. 151 ЦПК України, а саме: не зазначено ціну позову, про забезпечення якого просить заявниця; не зазначені пропозиції заявниці щодо зустрічного забезпечення; не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, який зазначено у заяві; не зазначено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову; не зазначено обставини та не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може імовірно утруднити виконання рішення суду; не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Частиною 9 ст. 153 вказаного Кодексу передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що оскільки клопотання про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому воно підлягає поверненню заявниці.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 260, 261 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявниці.

Розяснити заявниці, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду з таким клопотанням, після усунення умов, що стали причинами для його повернення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра