АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 травня 2018 року

м. Харків

справа № 646/11278/14-ц

провадження № 22-ц/790/3157/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бровченка І.О.

ОСОБА_1

за участю секретаря - Брулевича В.В.

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 березня 2018 року, головуючого першої інстанції судді Ульяніч І.В. по справі № 645/562/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_5, після уточнення якого просила усунути ОСОБА_5 від права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлого 09 серпня 2016 року. Визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на кооперативну квартиру № 61 у будинку № 47 А по вулиці Рибалко у м. Харкові, яка належала її рідному брату ОСОБА_6

В обґрунтування зазначала, що 09 серпня 2016 року помер її рідний брат ОСОБА_6 ОСОБА_6 за життя, з 04 лютого 1978 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7, у них народився син ОСОБА_5 - відповідач по справі. Під час шлюбу брат із дружиною придбали кооперативну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про сплату паєнакопичення. Тобто зазначена квартира належала на праві спільної сумісної власності її брату та його дружині. Дружина брата - ОСОБА_7, померла 26 серпня 1997 року. Після смерті дружини брат успадкував частину квартири, діти від спадщини відмовились.

Після смерті брата залишилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2. Позивач є спадкоємцем другої черги за законом та подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. Крім неї до нотаріальної контори звернувся з заявою про прийняття спадщини син спадкодавця - відповідач по справі, який є спадкоємцем першої черги за законом. Брат позивача постійно хворів, знаходився у лікарні та останнім часом вкрай потребував сторонньої допомоги, так як мав захворювання лімфома, а також переніс інсульт. Під час загострення хвороби взагалі перебував у ліжку, втрачав свідомість. Сам пересуватись ОСОБА_6 не міг, потребував допомоги відповідача з догляду, він був для нього найближчою людиною та родичем, але відповідач відмовлявся надавати будь-яку допомогу. Відповідач останні роки не бажав будь-яким чином допомагати спадкодавцю, не приймав участі в його утриманні та житті. ОСОБА_5 не вчинено жодних дій щодо надання будь-якої допомоги своєму батьку, який вкрай потребував сторонньої необхідної допомоги. Він завідомо залишив без допомоги свого батька, який перебував в небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через стан здоровя та хворобу, хоча був зобов'язаний піклуватися про свого батька, як родич, він мав змогу надати йому допомогу, але покинув його.

Протягом останніх років спадкодавець, крім фізичного болю за хворобами, відчував душевні страждання, в звязку з поведінкою свого сина. Покладав надію, що його син надаватиме йому необхідну допомогу. Позивач зазначила, що не може оформити спадщину на вказану кооперативну квартиру, тому що спадкодавець за життя не встиг її зареєструвати та отримати свідоцтво про право власності на житло. Отримати вказане свідоцтво про право власності на житло вона не має можливості, оскільки на імя померлої особи такого порядку не передбачено.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 березня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Посилається на те, що відповідач останні роки не бажав будь-яким чином допомагати спадкодавцю, не приймав участі в його утриманні.

ОСОБА_5 не вчинено жодних дій щодо надання будь якої допомоги своєму батьку, який вкрай потребував сторонньої необхідної допомоги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з доведеності права на спадкування після смерті померлого батька ОСОБА_5 та відсутності доказів для усунення його від права на спадкування.

Судова колегія погоджується з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що згідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер 09.08.2016 року. Причиною смерті ОСОБА_6 була лімфома, що підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 646 від 09.08.2016 року та довідкою про причину смерті (т. 1 а.с.3, 20).

ОСОБА_8 про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 44767900 від 15.08.2016 року вбачається, що була зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_6, померлого 09.08.2016 року. Державним нотаріусом Дванадцятої державної нотаріальної контори від 10.02.2017 року позивачу повідомлено, що було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_6, померлого 09.08.2016 року № 650/2016. Позивач є спадкоємцем 2 черги. Крім її заяви, в матеріалах спадкової справи є заява сина спадкодавця ОСОБА_5, спадкоємця 1 черги. ОСОБА_8 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. (т. 1 а.с.14,15).

За життя спадкодавець ОСОБА_6 із дружиною ОСОБА_7 придбали кооперативну квартиру за адресою: АДРЕСА_1, отриману за ордером № 406 від 21.03.1979 року, шляхом виплати паєнакопичення в січні 1991 року, що підтверджується копією довідки кооперативу (т. 1 а.с.24,33), але право власності на квартиру зареєстровано в БТІ не було. (т. 1 а.с.34,35, 88).

За правилами ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмові від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦУ України.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є його рідний син ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 146).

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 є рідними братом та сестрою, що підтверджується наданими копіями свідоцтв про народження та свідоцтва про укладення шлюбу позивача, а таким чином є спадкоємцем другої черги (т. 1 а.с. 18, 21, 22).

ОСОБА_8 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України (далі - СК). Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця.

Виходячи зі змістуст. 1224 ч. 3, 5 Цивільного кодексу України, при вирішенні такої справи необхідно встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте умисно ухилявся від обовязку щодо її надання, оскільки сам лише факт тривалого не спілкування спадкоємця зі спадкодавцем сам по собі не може бути підставою для застосування ч. 5 ст. 1224 ЦК України.

Доказів того, що ОСОБА_6 потребував сторонньої допомоги матеріали справи не містять.

Сам факт звернення особи до лікарняного закладу для обстеження не можна вважати доказом а ні безпорадного стану особи, а ні того, що він потребує сторонньої допомоги.

Не надано доказів того, що відповідач ухилявся від допомоги батькові.

Таким чином, судова колегія доходить висновку, що позивачем не доведена наявність обставин, передбачених ст. 1224 ЦК України.

Доводи, викладені ОСОБА_4 в апеляційній скарзі висновків суду не спростовують, були предметом розгляду судом першої інстанції, яким суд дав належну оцінку та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

З огляду на викладене, та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України судова колегія вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 375, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 березня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.06.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.О.Бровченко

ОСОБА_1