справа № 216/1281/16-ц

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу

Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - Биканова І.Р.

за участю секретаря - Крейса О.О.

розглянувши в порядку ст.247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю, -

В С Т А Н О В И В:

03.03.2016 року та уточнено 19.04.2016 року та 19.08.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю.

В обґрунтування позову позивач вказує, що вона проживала з відповідачем однією сімєю з 1996 року, були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, шлюб зареєстрували 05.12.2003 року, мають спільну доньку ОСОБА_4.

10.01.2003 року за спільні кошти було придбано будинок № 30 по вул.Хасанська в м.Кривому Розі, однак зареєстровано його було на імя відповідача.

21.12.2004 року було подаровано 1/4 частину вищевказаного будинку її доньці ОСОБА_5 (після зміни імені ОСОБА_3), таким чином їй належить 3/8 частини будинку, однак відповідач посилаючись на те, що будинок був зареєстрований на його імя, вважає його особистою приватною власністю, чим порушено її права. Просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не зявилася, про час, день та місце слухання справи повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання 10.05.2018 року не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його присутності, на попередніх судових засіданнях позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином.

Третя особа надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Центрально-Міської районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 05.12.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження а.с.7, у період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.6, згідно договору купівлі-продажу від 10.01.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_2 купив житловий будинок № 30 по вул.Хасанська в м.Кривому Розі, який складається з житлового будинку А-1, загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., з господарськими побудовами: сараєм Б, гаражем В, водоколонкою І, замощенням ІІ, парканом № 1 а.с.8, 1/4 частина якого було подарована ОСОБА_5, яка змінила імя на ОСОБА_8, що підтверджується договором дарування від 21.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 та свідоцтвом про зміну імені від 19.12.2012 року а.с.10, актом дільниці № 4 «Сіті-Сервіс-КР» від 10.07.2017 року, встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживала однією сімєю разом з ОСОБА_2 за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Димитрова (після перейменування Героїв АТО)АДРЕСА_1, з 1995 року по 2002 рік а.с.92, також факт спільного проживання позивача з відповідачем за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Хасанська, буд.30, в період з 2002 року по 2015 рік, підтверджується актом квартального комітету № 27 від 26.06.2017 року а.с.93.

Допитані в судому засіданні свідки ОСОБА_10, ОСОБА_11, пояснили, що позивач з відповідачем проживали однією сімєю з 1996 року до грудня 2003 року, після чого зареєстрували шлюб, були повязані спільним побутом, вели спільне господарство, після купівлі будинку спільно робили ремонт.

Аналогічні показання дала суду позивач ОСОБА_1, будучи допитана в якості свідка.

Відповідно положень п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоровя чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору, суд повинен встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних звязків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сімї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto звязки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

На час придбання спірного будинку діяла норма ст.22 КпШС України, відповідно до якої, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя маж рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст. 372 ЦК України, при поділі спільної сумісної власності частки співвласників є рівними. встановлено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на імя кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами до реєстрації шлюбу наявна ознака подружніх відносин ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сімї, а реєстрація спірного домоволодіння на імя відповідача не може свідчити про його особисту приватну власність, оскільки майно було придбано під час спільного проживання позивача з відповідачем та являється їх спільною сумісною власністю, шлюбний договір між сторонами укладено не було також не було визначено будь-якої домовленості про поділ майна, відповідно їх частки є рівними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 70 СК України, ст.22 КпШС України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до ОСОБА_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа ОСОБА_3, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про встановлення факту проживання однією сімєю та поділ майна, що є спільною сумісною власністю задовольнити.

Визнати домоволодіння № 30 по вул.Хасанська в м.Кривому Розі спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Визнати частки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 у спільній сумісній власності рівними по 3/8 частини кожному.

Поділити між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 нерухоме майно, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частини домоволодіння № 30 по вул.Хасанська у м.Кривому Розі, яке складається з житлового будинку А-1, загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 31,9 кв.м., з господарськими побудовами: сараєм Б, гаражем В, водоколонкою І, замощення ІІ, парканом № 1, залишивши у власності ОСОБА_2 інші 3/8 частини домоволодіння № 30 по вул.Хасанська у м.Кривому Розі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подання апеляційної скарги через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: /підпис/ Згідно з оригіналом

Станом на 10.05.2018 року рішення законної сили не набрало

Суддя: І.Р.Биканов; Секретар: О.О.Крейса