Справа № 573/2252/18
Номер провадження 6/573/74/18
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2018 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньова О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Білопілля подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_1 та начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 в праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань по рішенню суду,

в с т а н о в и в :

11 грудня 2018 року старший державний виконавець ВДВС Білопільського РУЮ ОСОБА_1 і начальник Білопільського районного ВДВС ОСОБА_2 звернулися з поданням, яке мотивували тим, що в ДВС перебуває виконавче провадження №54233607 з примусового виконання вимоги №445-18, виданої 11 травня 2017 року ГУ ДФС у Сумській області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ГУ ДФС у Сумській області 8146 грн. 26 коп. Заборгованість по виконавчому документу складає 8146 грн. 26 коп.

Посилаючись на те, що при проведенні виконавчих дій було встановлено, що інформація стосовно ОСОБА_3 у ДФС відсутня, пенсію він не отримує, нерухомого майна за ним не зареєстровано, кошти на рахунках у банку відсутні, заявники просять тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань по рішенню суду.

У судове засідання начальник Білоіпльського РВ ДВС ОСОБА_2 і старший державний виконавець Білопільського РВ ДВС ОСОБА_1 не зявилися. Виконавець подала заяву про розгляд справи без участі представника виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Білопільському РВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Сумській області знаходиться виконавче провадження №54233607 з примусового виконання вимоги №445-18, виданої 11 травня 2017 року ГУ ДФС у Сумській області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ГУ ДФС у Сумській області 8146 грн. 26 коп.

Постановою державного виконавця Білопільського РВ ДВС ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаної вимоги.

За ОСОБА_3 на праві власності зареєстровано вантажний самоскид САЗ 3507 4250, реєстр. номер НОМЕР_1; причіп бортовий ГКБ 8350, реєстр. номер НОМЕР_2; вантажний самоскид КАМАЗ 55102 10850, реєстр. номер НОМЕР_3.

Постановою старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС ОСОБА_4 від 11 вересня 2017 року вказане вище майно оголошено в розшук.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості про права власності, інші речові права, іпотеки та обтяження щодо боржника ОСОБА_3 відсутні.

Як повідомив Пенсійний фонд України на запит державного виконавця, інформація про ОСОБА_3, як отримувача пенсії, а також про його працевлаштування за трудовими та цивільно-правовими договорами чи про останнє місце роботи в Пенсійному фонді відсутня.

За інформацією Державної фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями щодо боржника ОСОБА_3, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває; інформація стосовно боржника щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Залишок коштів на арештованих рахунках ОСОБА_3 у ПАТ «КБ «Приватбанк» станом на 24 липня 2017 року становив мінус 17 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У статті 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У пункті 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що обовзковою підставою для задоволення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є ухиляння боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, в інтересах національної чи громадської безпеки, з метою захисту прав і свобод інших осіб.

На підставі визначених у ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» обовязків боржника можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, і коли виконати цей обовязок не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Однак, державним виконавцем не доведено належними і допустимими доказами обставин того, що перед зверненням до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України ним були вжиті ефективні, своєчасні та у повному обсязі виконавчі дії.

Зокрема, матеріали справи не містять доказів надсилання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 липня 2017 року, що б свідчило про те, що йому відомо про відкриття виконавчого провадження та що він викликався до Відділу державної виконавчої служби. Належних і допустимих доказів, які б свідчили про обізнаність боржника про відкриття відносно нього виконавчого провадження, суду надано не було.

Доказів того, що боржник знає про вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11 травня 2017 року, суду також надано не було. Довідки про розмір заборгованості по виконавчому документу державним виконавцем суду також надано не було.

Таким чином, у звязку з ненаданням державним виконавцем достатніх і достовірних доказів того, що боржник знає про існування в нього зобовязання зі сплати на користь ГУ ДФС у Сумській області 8146 грн. 26 коп. та ухиляється від його виконання, а також у звязку з відсутністю відомостей про те, що боржнику було відомо про відкриття виконавчого провадження, у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 261, 441 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Білопільського районного управління юстиції ОСОБА_1 та начальника Білопільського районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 в праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань по рішенню суду відмовити за безпідставністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя -