Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/84/18
Провадження № 2/209/440/18
РІШЕННЯ

іменем України

"25" травня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Лобарчук О.О.

при секретарі Золотих Л.М.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам'янське Дніпропетровської області цивільну справу за № 209/84/18 (номер провадження 2/209/440/18) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради про визнання права на приватизацію квартири, зобов'язання вчинити певні дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати рішення департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради, оформлене листом № 05-11/2811 від 23 жовтня 2017, про відмову в оформленні передачі в приватну власність ОСОБА_1 однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право на приватизацію однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1; зобовязати департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради, як орган приватизації, вжити всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації однокімнатної квартири, в якій зареєстрований та проживає ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16 грудня 2009 року; стягнути з департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно ордеру на жиле приміщення №3 від 01 грудня 2016 року, виданого адміністрацією Дніпровського району Камянської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Камянської міської ради від 23 листопада 2016 року №335 «Про надання житлової площі та видачу ордера», йому надано право на вселення в однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, жилою площею 14,9 кв.м. на склад сімї одна особа як такому, що перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради з правом першочергового одержання житла як учасник бойових дій. В квартирі АДРЕСА_2 зареєстрований та проживає, він, ОСОБА_1. Вищезазначене житлове приміщення належить до житлового фонду комунальної власності територіальної громади міста Камянське. В кінці 2016 року він звернувся до департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради з необхідним пакетом документів для приватизації однокімнатної квартири АДРЕСА_2. Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради йому було відмовлено у приватизації вищевказаної квартири, про що він отримав лист №05-11/2811 від 23 жовтня 2017. Підставою відмови в приватизації житла в листі зазначено те, що він був прописаний за адресою: пр. Карла Маркса 12-41, з 1991 по 2002 роки. Відповідно до архівних документів квартира за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 95,4 кв. м. була приватизована 29.09.1994 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. Також, департаментом повідомлено, що він з невідомих причин, не набув право власності у квартирі за місцем реєстрації. Він не може погодитися з рішенням Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради, яким йому відмовлено у приватизації однокімнатної квартири АДРЕСА_2. Так, відповідно до довідки про склад сім'ї наймача квартири за адресою: АДРЕСА_3, яка долучена до архівних приватизаційних матеріалів департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради, він, ОСОБА_1, постійно не проживав у вказаній квартирі. В ній постійно проживали його батьки та брат: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (батько), ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 (мати), ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 (брат). 22 серпня 1992 року він, ОСОБА_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, уклали шлюб. 16 жовтня 1992 року у них народилася дочка, ОСОБА_8. У звязку з викладеним вище, він виселився від своїх батьків з квартири за адресою: АДРЕСА_3 та зі своєю сімєю почав наймати інше житло за адресою: АДРЕСА_4.

Отже, оскільки він зареєстрований та проживає в спірному житловому приміщенні: квартирі АДРЕСА_2, участі у приватизації державного житлового фонду не брав.

Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради заперечує його право на приватизацію спірного житлового приміщення. Оскільки він має право на одержання спірної квартири у приватну власність, а відповідачем оспорюється зазначене право, позовні вимоги в частині визнання його права на приватизацію квартири вважає обґрунтованими.

19.02.2018 року начальником юридичного відділу Департаменту ОСОБА_9 подано до суду відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач в повному обсязі не погоджується з позовними вимогами позивача, виходячи з наступного. Згідно з архівними приватизаційними матеріалами, розпорядженням органу приватизації від 04.10.1994 р № 03607 п'ятикімнатна квартира за адресою: проспект ОСОБА_10. 12-41, загальною площею 95,4 кв. м., житловою 61.8 кв. м. передана у власність ОСОБА_3, ОСОБА_4. ОСОБА_5. Позивач також був зареєстрований за цією адресою з 14.06.1991 року та знятий з реєстраційного обліку 11.10.2002 року. Тобто, відповідно до чинного законодавства, на момент приватизації, мав брати в ній участь, але в супереч п. 2 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію...» не скористався своїм правом на приватизацію житлової площі. Рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної у місті ради від 16.04.2014 р. № 61 позивача у складі 1 особи поставлено в чергу для поліпшення житлових умов, відповідно до рішення виконавчого комітету міської ради від 23.11.2016 р. № 335 надано однокімнатну квартиру за адресою: проспект Металургів, 66-22 на склад сім'ї 1 особа як такому, що перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в адміністрації Дніпровського району міської ради з правом позачергового отримання житла. На думку відповідача позивач помилково ототожнює право найма житла комунальної власності як єдину та достатню умову приватизації такого житла. За таких умов, підстави для передачі квартири за адресою: проспект Металургів. 66-22, м. Камянське у власність позивача відсутні. (а.с.45).

Від позивача ОСОБА_1 11.04.2018 року надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначив, що відзив на позов наданий відповідачем не містить посилання на нормативні акти якими заборонено приймати участь у приватизації за умови не використаного права на таку приватизацію.(а.с.57-58).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали доводи, викладені в позовній заяві та просять задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, причини неявки суд не повідомив.Належним чином про час та місце розгляду цивільної справи повідомлений.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно його син ОСОБА_1 був прописаний у квартирі за адресою: м. Кам'янське, пр.К.Маркса,12-41 з 1991 року по 2002 рік. На час, коли він здійснював приватизацію вказаної квартири, його син ОСОБА_11 у цій квартирі не мешкав. В 1992 році його син із дружиною та дитиною виселилися та наймали квартиру. Про це він зазначав у документах, які здавав на приватизацію квартири. Відмов у приватизації з цього приводу не було. Питань про те, що його син не приймає участі у приватизації квартири не було також.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона дружина позивача. Коли вони одружилися, то спочатку мешкали в квартирі із батьками чоловіка. Потім, коли у них в жовтні 2012 року народилася долнька, вони пішли із квартири батьків чоловіка та орендували квартиру. Тобто мешкали окремо. З 2012 року вони мешкають із чоловіком у квартирі за адресою: м. Кам"янське, пр. Металургів,66-22.

Суд, заслухав позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії ІV-КИ № 471781, яке видане 22 серпня 1992 року Дніпровським відділом РАЦС м.Дніпродзержинська, позивач ОСОБА_1 22.08.1992 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_7.(а.с.13).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 313994, виданого 02.10.1995 року.(а.с.14)

Згідно ордеру на жиле приміщення №3 від 01 грудня 2016 року, виданого адміністрацією Дніпровського району Камянської міської ради на підставі рішення виконавчого комітету Камянської міської ради від 23 листопада 2016 року №335 «Про надання житлової площі та видачу ордера» ОСОБА_1 надано право на вселення в однокімнатну квартиру АДРЕСА_5, жилою площею 14,9 кв.м. на склад сімї одна особа як такому, що перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, в адміністрації Дніпровського району Камянської міської ради з правом першочергового одержання житла як учасник бойових дій.(а.с.15, 16).

Згідно довідки про реєстрацію та склад сімї №1/703 від 10.01.2018, виданої ТОВ «ЄРЦ КП», в квартирі АДРЕСА_5 - зареєстрований ОСОБА_1.(а.с.17).

Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради ОСОБА_1 було відмовлено у приватизації квартири АДРЕСА_5, в звязку з тим, що ОСОБА_1 був прописаний за адресою: АДРЕСА_6, з 1991 року по 2002 рік, що підтверджується листом №05-11/2811 від 23 жовтня 2017.(а.с.19)

Відповідно до архівних документів квартира за адресою: АДРЕСА_7, загальною площею 95,4 кв.м. була приватизована 29.09.1994 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. (а.с.25-27)

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен громадянин має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Згідно з частиною третьою статті 9 Житлового кодексу Української РСР громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

У відповідності зі статтею 345 Цивільного кодексу України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 червня 1992 року передбачене, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сімї та додатково 10 квадратних метрів на сімю.

Згідно з п.5 ст.5 вищевказаного Закону, кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатне в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз.

Матеріали справи підтверджують, що позивач зареєстрований в спірному житловому приміщенні, участі у приватизації державного житлового фонду не брав.

Згідно з п.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів, наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року затверджене «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформлюються згідно цієї процедури, в т.ч. і рішення органу приватизації.

У відповідності до ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.

Як зазначалося вище, судом встановлено, що Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради заперечує право позивача на приватизацію спірного житлового приміщення.

Оскільки судом встановлене право позивача, який проживає на підставі ордеру в спірному житловому приміщенні на одержання спірної квартири у приватну власність, відповідачем оспорюється зазначене право, позивачем право на приватизацію майна не реалізовано, позовні вимоги в частині визнання права позивача на приватизацію квартири є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджене Наказом МЖКГ № 396 від 16 грудня 2009 року, встановлюють порядок передачі квартир в приватну власність.

Так, зокрема, наймач повинен звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобовязаний в місячний термін з дня одержання заяви прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого, оформити відповідне свідоцтво.

Зазначена процедура передбачена ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», відповідно до якої приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині зобовязання Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради, як органу приватизації вжити всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації зазначеної квартири підлягають задоволенню, оскільки, зазначений обовязок органу приватизації встановлений нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Щодо позовних вимог в частині скасування рішення Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради про відмову в оформленні передачі в приватну власність ОСОБА_1 однокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки положеннями ст. 16 ЦК України такий спосіб захисту порушеного права не передбачений, оскільки в такому випадку належним захистом порушеного права буде саме визнання права на приватизацію квартири.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі часткового задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України , суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради про визнання права на приватизацію квартири, зобов'язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1) право на приватизацію однокімнатної квартири, житловою площею 19,4 кв.м., розташованої за адресою:Дніпропетровська область, АДРЕСА_9.

Зобов'язати Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради , як орган приватизації, вжити всіх належних та достатніх заходів щодо приватизації однокімнатної квартири житловою площею 19,4 кв.м., розташованої за адресою:Дніпропетровська область, АДРЕСА_9, в якій проживає та зареєстрований ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1) на підставі Ордеру на жиле приміщення № 3 від 01.12.2016 року ,згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», яке затверджено наказом Міністра з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396.

Стягнути з Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам'янської міської ради на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати за надання правової допомоги в сумі 3200 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1409 ,60 грн., а всього- 4609,60 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 04 червня 2018 року.

Суддя О.О. Лобарчук