Ухвала

Іменем України

04 червня 2018 року

м. Київ

справа №668/4255/15

провадження №61-26994ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Херсонської області від 13 березня 2018 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23 жовтня

2017 року заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №668/4255/15 виданого за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 січня 2016 року про дострокове стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 28 996,16 дол. США.

Постановою Апеляційного суду Херсонського області від 13 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23 жовтня 2017 року без змін.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Херсонської області

від 13 березня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно дочастини першої статті 370 ЦПК України 2004 року, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення, а ухвалу районного суду без змін, апеляційний суд правильно виходив із того, що банком дотримано строки звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, подані докази втрати оригіналу виконавчого листа є належними та допустимими, зазначена обставина доказами боржника не спростована та те, що рішення суду не втратило законної сили і його примусове виконання не відбувається.

Доводи касаційної скарги про те, що оскаржуване судове рішення є незаконним, безпідставні, оскільки суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення статті 370 ЦПК України

2004 року, дійшов до правильного висновку про те, що рішення суду є обов'язковим до виконання, а тому з урахуванням того, що оригінал виконавчого листа втрачено, на підставі цього суд видав дублікат виконавчого листа.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись статтею 136 ЦПК України, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Апеляційного суду Херсонської області

від 13 березня 2018 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання договору недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю.В.Черняк