Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Мовлянова М.В.,

за участі представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року по цивільній справі № 755/16152/16-ц,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року по цивільній справі № 755/16152/16-ц.

Заява мотивована тим, що в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходилася цивільна справа № 755/16152/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та інших, треті особи: Дніпровський РВ ГУДМС України у м. Києві, Служба у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

14 лютого 2017 року за результатами розгляду справи було ухвалено рішення.

Заявник зазначає, що ОСОБА_1 не отримувала копію позовної заяви з додатками, оскільки вона помилково була направлена на іншу адресу, а не на адресу відповідача, у зв'язку із чим відповідач була позбавлена можливості подати до суду відзив на позов та заперечення.

Копію рішення суду відповідач ОСОБА_1 та її представник не отримували та при оголошенні рішення були відсутні.

Копію рішення було отримано представником лише 07.11.2018 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Також заявник зазначає, що на час розгляду справи Орган опіки та піклування служби у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві не надавав дозвіл на зняття з реєстраційного обліку малолітніх дітей.

Відповідач ОСОБА_1 разом із дітьми була знята з реєстраційного обліку за заявою ОСОБА_3

В подальшому квартира була приватизована на ОСОБА_3 без врахування прав та законних інтересів ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей, оскільки діти не мають іншого житла крім вказаної квартири.

Також вказує, що наявні в матеріалах справи акти про не проживання сфальшовані, так як містять помилки та протиріччя, тому є неналежними і недопустимими доказами.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав вимоги заяви та просив їх задовольнити.

Позивач та представники заінтересованих осіб в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомлено.

Вислухавши представника заявника, вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши наведені заявником підстави для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного висновку.

Дніпровським районним судом м. Києва 14.02.2017 року у цивільній справі № 755/16152/16-ц за позовом ОСОБА_3 поданого в особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням ухвалено рішення, яким позов задоволено, визнано ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 58-59).

Рішення від 14.02.2017 року у вищевказаній страві ухвалене заочне з тих підстав, що відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідно до вимог ст. ст. 74, 75, 76 ЦПК України у ред. від 18.03.2004 року, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Урядовий кур'єр», про причини неявки суд не повідомляли, документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд справи у їх відсутність, або заперечень проти позову суду не надавали.

Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у редакції, що була чинна на час ухвалення рішення суду, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв'язку із тим, що представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності представника, зазначивши, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує, судом ухвалено проведення заочного розгляду справи без участі відповідачів на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України.

За вимогами ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування заяви представник відповідача ОСОБА_1 посилається на те, що відповідачі не були повідомлені про розгляд справи, оскільки судові повістки направлялися за невірно вказаною адресою, що в свою чергу позбавило можливості ОСОБА_1 подати заперечення на позов.

Даючи оцінку вказаним обставинам суд бере до уваги, що під час судового розгляду справи відповідачі викликалися судом, окрім направлення судових повісток, також шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Урядовий кур'єр», що також являється підтвердженням належного виклику відповідачів в судове засідання.

Також представник заявника посилається на те, що на час ухвалення судом рішення Органом опіки та піклування Служби у справах дітей не було надано дозвіл про зняття з реєстраційного обліку неповнолітніх дітей, натомість матеріали справи містять заяву третьої особи Служби у справах дітей Дніпровської РДА в м. Києві, в якій остання просить проводити розгляд справи без участі представника служби у справах дітей та ухвали рішення у справі з урахуванням інтересів дітей та чинного законодавства України.

Будь яких доказів, що мають істотне значення для правильного вирішення справи і які не були враховані судом під час ухвалення рішення представником відповідача суду не надано, а тому у суду відсутні підстави, визначені у ст. 288 ЦПК України для скасування заочного рішення.

Як убачається із матеріалів справи, при ухваленні рішення судом брались до уваги та враховувались всі наявні надані сторонами письмові докази, що стосуються спору, оцінка їм надавалась.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 127, 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року по цивільній справі № 755/16152/16-ц за позовом ОСОБА_3 поданого в особі представника ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз'яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2018 року.

Суддя Виниченко Л.М.