29 травня 2018 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19.08.2008 року між банком та відповідачем був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №1090-Ф, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 77 400,00 дол. США, зі сплатою 14,0 відсотків річних, з терміном остаточного погашення 16.08.2013 року.
Посилаючись на те, що відповідач порушив умови договору щодо повернення кредитних коштів, позивач просив суд стягнути суму заборгованості за кредитним договором у сумі 26 932, 58 дол. США, а також судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його клопотанні, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.08.2008 року між відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України»» та ОСОБА_1 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії № 1090-Ф, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 77 400,00 дол. США, зі сплатою 14,0 відсотків річних, з терміном остаточного погашення 16.08.2013 року.
У відповідності до п. 1.1. р. 1 Кредитного договору Банк зобовязується надати Позичальнику на умовах цього Договору Кредит в сумі 77 400, 00 доларів США, а Позичальник зобовязується отримувати, належним чином використати та повернути Кредит у сумі 77 400,00 дол. США, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 14,0% (чотирнадцять відсотків) річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим Договором.
Згідно до п. 1.2 р.1 Кредитного договору Кредит надається на споживчі цілі. Кредит надається окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, відкритою на строк 12 (дванадцять) місяця до серпня 2009 року. Сукупна вартість кредиту, графік платежів, вид і предмет кожної супутньої послуги та їх обґрунтування визначені у додатку №№1-3 до цього Договору, що є невідємною частиною. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно згідно з графіка погашення кредиту та відсотків, не пізніше останнього робочого дня звітного місяця, починаючи з серпня 2009 року. Остаточним терміном повернення кредиту є «16» серпня 2013 року.
Відповідно до п. 5.2 розділу 5 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми Кредиту та/або сплати відсотків за користування Кредитом Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період, за який сплачується пеня, від суми платежу, за кожний день прострочення.
Підпунктом 3.2.1 п. 3.2 розділу 3 Договору передбачено право Банку вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобовязань по цьому Договору.
У звязку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору станом на 11.12.2017 року виникла заборгованість у сумі 26 932, 58 дол. США, з них: заборгованість за кредитом 12 125,73 дол. США, заборгованість за відсотками - 3 532,61 дол. США, пеня за прострочення відсотків - 1 749,01 дол. США, пеня за прострочення кредиту - 5 294,41 дол. США, заборгованість 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 1 081,22 дол. США, заборгованість 3% річних від простроченої суми кредиту - 3 049,51 дол. США, сума прострочених нарахованих доходів за кредитною операцією - 100,09 дол. США.
У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 527 ЦК України передбачає, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Стаття 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання: настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ст.ст. 549-551 ЦК України передбачена відповідальність боржника перед кредитором у вигляді неустойки, розмір якої встановлюється договором.
Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 13, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідачем не було надано належних доказів в розумінні ст.ст. 79,80 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості.
За таких підстав, коли встановлено, що з вини відповідача зобов'язання перед позивачем не виконано, відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов'язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати судового збору у розмірі 10 951,87 грн., на підставі ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 29 травня 2018 року.

Суддя Ю.В.Геєць