Житомирський апеляційний суд
Справа №279/5072/14-ц Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 43 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Борисюк Р.М.

Галацевич О.М.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №279/5072/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відділу державної реєстрації виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області (треті особи: Коростенський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7) про визнання свідоцтва про придбання квартири з прилюдних торгів недійсним, про витребування квартири з чужого незаконного володіння, про скасування запису про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, про зобов'язання внести запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про скасування державної реєстрації права власності на квартиру

за апеляційною скаргою ОСОБА_8 - представника ОСОБА_2

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 вересня 2018 року,ухвалене під головуванням судді Коренюка В.П. в м.Коростень,

встановив:

В липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним свідоцтво від 25.11.2005 року про придбання ОСОБА_9 з прилюдних торгів квартири АДРЕСА_1, витребувати квартиру з володіння ОСОБА_4 та ОСОБА_5, скасувати запис про державну реєстрацію права власності на квартиру та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначила, що у 1997 році набула право власності на спірну квартиру. У період, коли було чинним рішення Апеляційного суду Житомирської області від 01.11.2005 року про визнання недійсними прилюдних торгів від 09.11.2004 року, ОСОБА_9 отримав свідоцтво про придбання квартири з прилюдних торгів, продав квартиру ОСОБА_6, ОСОБА_6 продала ОСОБА_7, а ОСОБА_7 продала ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Просила поновити строк позовної давності, посилаючись на те, що про наявність свідоцтва від 25.11.2005 року дізналася лише у січні 2014 року з довідки бюро технічної інвентаризації.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 вересня 2018 року у позові відмовлено за пропуском позовної давності.

В апеляційній скарзі представник позивачки ОСОБА_8 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що оспорюване свідоцтво видано після завершення розгляду справи за позовом ОСОБА_10, у якій ОСОБА_2 брала участь в якості третьої особи, в період з 2003 по 2014 рік ОСОБА_2 працювала у м.Москва Російської Федерації, не мала можливості захищати свої порушені права, позов про витребування квартири з чужого незаконного володіння поданий в межах позовної давності.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 22 травня 1997 року ОСОБА_2 придбала квартиру АДРЕСА_1. Згідно з протоколом № 4060101/303 проведення прилюдних торгів по реалізації майна, належного ОСОБА_2 від 9 листопада 2004 року, ОСОБА_9 став переможцем торгів. Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2005 року у справі за позовом ОСОБА_10 протокол про проведення прилюдних торгів та реалізації майна від 9 листопада 2004 року визнано недійсними з моменту їх укладення. (т.1 а.с.169-173). Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 1 листопада 2005 року дане рішення скасовано і ухвалено нове рішення про відмову у позові. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2008 року рішення апеляційного суду скасовано, залишено в силі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2005 року (т.1 а.с.175-176).

У період чинності рішення апеляційного суду, 25.11.2005 року, ОСОБА_9 отримав свідоцтво про придбання квартири з прилюдних торгів (т.1 а.с10).

ОСОБА_9 продав спірну квартиру ОСОБА_6, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17 квітня 2006 року (т.1 а.с.12).

ОСОБА_6 на підставі нотаріально посвідченого договору 30 вересня 2011 року договору купівлі-продажу продала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_7 (т.1 а.с.13).

ОСОБА_7 продала спірну квартиру ОСОБА_4 та ОСОБА_5

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про обґрунтованість вимоги про визнання недійсним свідоцтва та похідних від неї вимог.

Відповідачами ОСОБА_9, ОСОБА_4 подані заяви про застосування позовної давності (т.1 а.с.30,105).

Щодо доводів позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_8 про поновлення строку звернення до суду за вимогою про визнання свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу від 25 листопада 2005 року № 1633 суд зазначає наступне.

Статтею 256 Цивільного кодексу передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Позовна давність тісно пов'язана із принципом правової визначеності (principle of legal certainty), який, у свою чергу, є одним із фундаментальних аспектів верховенства права.

Це часове обмеження права на доступ до суду. Той факт, що право на доступ до суду обмежене в часі, сам по собі не є порушенням основоположних прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, зокрема, він має корелювати із суб'єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

Норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 в якості третьої особи брала участь у справі за позовом ОСОБА_10 до Державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції, спеціалізованого підприємства «Укрспецюст», ОСОБА_9 про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними, її інтереси представляла ОСОБА_10, яка і оскаржила рішення апеляційного суду Житомирської області від 01.11.2005 року в касаційному порядку (т.1 а.с.169-176).

З адміністративного позову ОСОБА_2 у справі № 2а-598/12 вбачається, що вона дізналась про існування свідоцтва від 25.11.2005 року у травні 2012 року. Проте, з урахуванням її обізнаності про ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 червня 2008 року, саме з дня постановлення цієї ухвали вона мала можливість з'ясувати, чи не реалізоване ОСОБА_9 рішення апеляційного суду Житомирської області протягом його чинності (з 01.11.2005 року по 23.06.2008 року) і чи не порушені цим її права.

Довідка агенства "Алкіона-Центр" (м. Москва), надана позивачці для пред'явлення за місцем проживання (т.1 а.с.180), не є належним та допустимим доказом поважності причин пропуску позовної давності.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок, що перебіг строку позовної давності почався з 23.06.2008 року і закінчився 23.06.2011 року, а підстави для його поновлення відсутні.

Оскаржуване свідоцтво видане 25 листопада 2005 року, тобто в період розгляду справи №2-187, остаточне рішення у якій прийняте лише 23 червня 2008 року Апеляційним судом Вінницької області. Саме з 23 червня 2008 року - з часу визнання правочину купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 та протоколу № 4060101/303 про проведення прилюдних торгів та реалізації майна від 9 листопада 2004 року недійсними, розпочався перебіг строку загальної позовної давності та закінчився 23 червня 2011 року.

Згідно з ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 - представника ОСОБА_2 залишити без задоволення, арішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17 вересня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: