справа № 274/4643/18
н/п 2/0274/2308/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., за участю секретаря Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє від свого імені та як законний представник в інтересах: ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5, яка діє від свого імені та як законний представник в інтересах: ОСОБА_6, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком за адресою: м. Бердичів, вул. Фруктова, 25а.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є власником будинку за адресою: м. Бердичів, вул. Фруктова, 25а. У вказаному будинку зареєстровані також відповідачі: донька ОСОБА_2, онук ОСОБА_3, онук ОСОБА_4, донька ОСОБА_5, онучка ОСОБА_6. Відповідачі не проживають у вказаному будинку більше п"яти років, не сплачують комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, їхніх особистих речей в будинку немає. Перешкод в користуванні житла він відповідачам не чинив. Реєстрація відповідачів позбавляє позивача можливості у повному обсязі реалізувати права власника будинку.

В судове засідання позивач не з'явився. В наданій суду заяві просить суд розглянути справу в його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі надали суду заяви про визнання позову, не заперечують проти визнання їх та їх неповнолітніх дітей такими, що втратили право на користування житловим будинком за адресою: м. Бердичів, вул. Фруктова, 25а, оскільки вони проживають за іншими адресами.

У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Фруктова, 25а (а.с. 12, 13, 16).

У вказаному будинку зареєстровані відповідачі: донька ОСОБА_2, онук ОСОБА_3, онук ОСОБА_4, донька ОСОБА_5, онучка ОСОБА_6, що підтверджується довідкою про склад сім"ї(а.с. 17).

Відповідачі у вказаному будинку не проживають більше п"яти років, що підтверджується матеріалами справи та заявами відповідачів про визнання позову.

Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), право власності є непорушним.

За статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383 ЦК України, та статтею 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

На підставі ст. 72 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Статтею 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей.

Відповідно до ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.

У відповідності до вимог статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття осіб з реєстраційного обліку.

Враховуючи, що відповідачі у житлі позивача не проживають більше п"яти років, оскільки мають інше житло, відповідачі не заперечують проти задоволення позовних вимог, реєстрація відповідачів обмежує позивача у праві вільно розпорядитися будинком, вимоги про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом, ґрунтуються на законі, та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 7-10, 13, 140, 263-265, 268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком за адресою: Житомирська область м. Бердичів, вул. Фруктова, 25а.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня, наступного за днем дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: О.В. Замега