Справа № 202/1381/18
Провадження 2-о/202/71/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Волошина Є.В.

за участю секретаря Шиляннікова О.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_1 постійно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 в період з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 15 березня 2007 року та факт того, що ОСОБА_1 не використовувала житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період часу з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 15 березня 2007 року. В обґрунтування заяви зазначає, що встановлення вищезазначеного юридичного факту необхідно заявнику для реалізації свого права на приватизацію та необхідності підтвердження того, що заявник не брала участі в приватизації житла за попередніми місцями проживання в період з 1991 року по теперішній час.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Дніпровської міської ради в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв та клопотань не подавав.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2, суду пояснила, що є матір'ю заявника ОСОБА_1 З моменту народження ОСОБА_1, остання проживала у будинку АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_3

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що є батьком заявника ОСОБА_1 З моменту народження ОСОБА_1, остання проживала у будинку АДРЕСА_2 та була вписана у домову книгу. Коли заявнику виповнилось 16 років, вона зареєструвалась вищезазначеному будинку, де і проживає на даний час.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч.2 ст. 315 ЦПК України).

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту проживання заявника у будинку АДРЕСА_2 необхідно заявнику для реалізації свого права на приватизацію та необхідності підтвердження того, що заявник не брала участі в приватизації житла за попередніми місцями проживання в період з 1991 року по теперішній час.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 30 листопада 2017 року ОСОБА_1 з 15 березня 2007 року зареєстрована у будинку АДРЕСА_2.

Батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які зареєстровані у будинку АДРЕСА_2 з 06 червня 1980 року.

Згідно ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Факт постійного проживанняОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 15 березня 2007 року підтверджується: довідкою КЗО «Навчально-виховне об'єднання №113 «загальноосвітній навчальний заклад - дошкільний навчальний заклад - позашкільний навчальний заклад» Дніпровської міської ради від 26 березня 2018 року №67; довідкою, виданою КЗ «Первинно-санітарної допомоги №9».

Факт постійного проживанняОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_2 також підтверджується показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Суд визнає достовірність цих показів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать іншим, вказаним вище доказам, дослідженим і перевіреним судом.

Таким чином суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 15 березня 2007 року.

Разом із цим, будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 не використовувала житлових чеків для приватизації державного житлового фонду у період часу з ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 15 березня 2007 року, суду надано не було, у зв'язку із чим вимоги заяви в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 263-265, п.5 ч.2 ст.293, ст.315, 319 ЦПК України, ст.29 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року по 15 березня 2007 року без реєстрації.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Волошин Є.В.