Справа № 283/2527/18
провадження №2/283/1113/2018
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2018 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

В обгрунтування вимог позовної заяви зазначила, що ОСОБА_3 матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, їхнім життям не цікавиться, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку.

Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач до суду не з'явився, подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі, заявлені позовні вимоги визнав, не заперечив щодо їх задоволенння.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів та вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

За змістом ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Малинського районного управління юстиції Житомирської області, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з позивачем та повністю перебувають на її утриманні.

Відповідач, будучи працездатним та працевлаштованим ухиляється від виконання обовязку по утриманню дітей, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. В добровільному порядку питання щодо утримання дітей позивач та відповідач не вирішили.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом не здобуто, а сторонами не надано доказів про розмір одержуваного доходу відповідача по справі.

Враховуючи спільний обов'язок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, визначений ст. 180 СК України, всі перелічені в сукупності обставини дають підстави для покладення на відповідача обовязку сплачувати аліменти на дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2018 року та до досягнення ними повноліття.

Визнання позову відповідачем не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 274, 279 ЦПК України, ст. ст. 110, 112,182 Сімейного Кодексу України, - ВИРІШИВ:

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на користь

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6

на утримання дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2018 року та до досягнення ними повноліття.

Відповідно до п.8 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" відповідач, ОСОБА_3, звільнений від сплати судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя