Справа № 712/8498/17
Провадження № 2/712/1664/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2018 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Мельник І. О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виконання цивільно-правового зобовязання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом ОСОБА_4 про виконання цивільно-правового зобовязання вказуючи, що літом 2008 року ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 про те, що йому необхідний автомобіль та проте у зв'язку з відсутністю достатніх коштів для його придбання звернувся до позивача з пропозицією надати йому автомобіль в рахунок частини належних йому приміщень в адміністративно-торговому центрі Юсла. У позивача були реальні підстави вважати, що зобов'язання буде виконане відповідачем з огляду на наступне. Брат позивача ОСОБА_5 був одним із інвесторів будівництва адміністративно-торгового центру Юсла (м. Черкаси, вул. Якубовського, 12) та у зв'язку з цим, позивачеві було відомо, що ОСОБА_4 займався юридичним супроводження будівництва та вирішенням адміністративних питань. Відповідно до домовленостей, що існували між інвесторами будівництва адміністративно-торгового центру Юсла та ОСОБА_4, винагородою за послуги останнього була частина приміщень згаданого центру Юсла. Враховуючи дружні на той момент стосунки між позивачем та відповідачем і довіру до Ввідповідача, ОСОБА_3 погодився піти на зустріч ОСОБА_4 та надати йому автомобіль. З цією метою, позивач замовив та придбав для відповідача автомобіль BMW Х5 (БМВ Икс 5) вартістю 45 000 (сорок п'ять тисяч) доларів США (саме такий автомобіль ОСОБА_4 бажав придбати). У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 навіть уявити не міг можливість обману чи злого умислу з боку відповідача, передачу автомобіля він документально не оформив, тому авто було відразу зареєстровано на ОСОБА_4 Проте, на усілякий випадок, зважаючи на вартість автомобіля та відсутність інших документів, Позивач попросив відповідача написати йому розписку, у якій задокументувати факт передачі автомобіля та існуючі між ними домовленості щодо його оплати. Так, відповідно до згаданої розписки від 19.09.2008, відповідач отримав від позивача легковий автомобіль BMW Х5, вартість якого на момент отримання складала 45 000 (сорок п'ять тисяч) доларів США, та зобов'язався розрахуватись за згаданий автомобіль долею в офісно-торговому центрі "ЮСЛА". Станом на 14.06.2017 будівництво адміністративно- торгового центру Юсла було завершено та згадані приміщення введено в експлуатацію. Проте, після завершення будівництва та вводу приміщень у експлуатацію, відповідач не передав позивачу належну останньому частину приміщень. Водночас і жодної іншої компенсації за передане на підставі розписки авто позивачеві відповідачем здійснено не було.Заявою від 14.09.2017 про уточнення позовни вимог просить стягнути з відповідача завдані збитки в сумі 1171035 грн.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2017 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виконання цивільно-правового зобовязаннязадоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 борг за договором позики від 19.09.2008 в сумі 1 171 035 (один мільйон сто сімдесят одна тисяча тридцять п'ять) гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь судовий збір в сумі 8000 гривень.

Представник відповідача ОСОБА_6 04.05.2018 звернувся до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення від 23.10.2017. В якості підстави для перегляду заочного рішення зазначив, що відповідач не знав про наявність судового спору і відкритого судового провадження в звязку з тим, що проживає на території Російської Федерації, тому не отримував повісток та не був присутній в судових засіданнях. Вважає, що заочне рішення винесено з порушенням норм матеріального права, оскільки не враховані істотні для справи обставини, а саме: що жодних грошових коштів відповідач не отримував, а позивач не надав, розписка не містить умови щодо повернення коштів.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.06.2018 скасовано заочне рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 23.10.2017 у справі №712/8498/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виконання цивільно-правового зобовязання,справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні.

Представник відповідача ОСОБА_2 скерувала до суду письмові пояснення, в яких вказувала, що відповідач заперечує проти задоволення позову, оскільки в позовній заяві позивач наводить неправдиву інформацію, яка не співпадає ні з реальними подіями, ні з розпискою щодо надання позики, так як позивач ніяких грошових коштів не надавав, а відповідач грошові кошти не отримував. До позовної заяви позивачем в обгрунтування своїх позовних вимог було надано копію розписки від 19.09.2008 про те, що сторони домовляються укласти договір міни, зокрема обміняти автомобіль марки BMW - Х5 (державний номер СА 70-30) на частку в будівництві адміністративно-торгівельному центрі «ЮСЛА» розташованому по вул. Ярославська. Жодних грошових коштів відповідач не отримував від позивача ні в борг з метою повернення, ні фактичної передачі не відбувалося. Тому жодних боргових зобовязань відповідач щодо повернення будь-яких сум ні в гривнях, ні в доларах США перед позивачем не мав та не має. Дана розписка не містить також істотної умови щодо зобов'язання відповідача повернути кошти. Крім того, вищевказаний автомобіль було придбано у власника майна, до якого позивач не має жодного відношення.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що оскільки відповідач взяв на себе зобов'язання, то відповідно до чинного законодавства повинен їх виконати.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечувала, суду пояснила, що жодних грошових коштів відповідач не отримував від позивача ні в борг з метою повернення, ні фактичної передачі не відбувалося. Тому жодних боргових зобовязань відповідач щодо повернення будь-яких сум ні в гривнях, ні в доларах США перед позивачем не мав та не має.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив такіфакти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до розписки від 19.09.2008 ОСОБА_4 отримав від позивача легковий автомобіль BMW Х5, вартість якого на момент отримання складала 45 000 (сорок п'ять тисяч) доларів США, та зобов'язався розрахуватись за згаданий автомобіль долею в офісно-торговому центрі "ЮСЛА".

Позивач 14.06.2017 звернувся до відповідача з вимогою про виконання цивільно-правового зобов'язання, оскільки будівництво адміністративно - торгового центру Юсла було завершено та згадані приміщення введено в експлуатацію. Проте, після завершення будівництва та вводу приміщень у експлуатацію, відповідач не передав позивачу частину приміщень. Водночас і жодної іншої компенсації за передане на підставі розписки авто позивачеві відповідачем здійснено не було.

Відповідно до АІС "ДАІ-2000" Черкаської області автомобіль ВМW Х5, номерний знак НОМЕР_1 (попередній номерний знак СА 7030АО), кузов WBAFA53541LM84179, 2001 р.в., був зареєстрований 09.12.2009 за гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Попереднім власником був ОСОБА_7. В подальшому вищевказаний автомобіль 29.03.2001 був знятий з обліку для реалізації. Даний факт підтверджується листом Регіонального сервісного центру в Черкаській області МВС України №31/23/1-1001 від 18.05.2018 та обліковою карткою приватного ТЗ.

В матеріалах справи наявна копія Біржового контракту купівлі-продажу транспортного засобу № 004440, проте, суд позбавлений можливості оцінити вказаний доказ оскільки, копія що додана до матеріалів справи, а також другий примірний, який оглянутий судом, не придатні для читання в зв'язку з практичним знищенням рукописного тексту, неможливо чітко прочитати ані сторін контракту, ані предмет контракту, ані підписантів контракту з боку «Продавець», «Покупець», тому вказаний документ не несе інформації стосовно правовідносин, які виникли між сторонами.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти їх справжню правову природу, незалежно від найменування документа, незважаючи на найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобовязаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобовязанням її повернення та дати отримання коштів.

З матеріалів даної цивільної справи вбачається, що ОСОБА_4 отримав від позивача легковий автомобіль BMW Х5, вартість якого на момент отримання складала 45 000 (сорок п'ять тисяч) доларів США, та зобов'язався розрахуватись за згаданий автомобіль долею в офісно-торговому центрі "ЮСЛА".

Отже, розписка про отримання автомобіля не містить зобовязання про повернення коштів, а також не підтверджує факту отримання грошових коштів, а тому у відповідача ОСОБА_4 відсутнє боргове зобовязання перед позивачем ОСОБА_3

В уточненій позовній заяві позивач ОСОБА_3 просить стягнути з відповідача кошти у якості компенсації завданим невиконанням зобовязань збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Аналізуючи наведені норми права та правовідносини, які виникли між стронами, суд вважає що позов до задоволення не підлягає, оскільки боргові зобовязанняу відповідача ОСОБА_4 перед позивачем ОСОБА_3 відсутні.

Щодо відшкодування збитків завданих порушенням зобов'язання, то така позовна вимога не підлягає до задоволення, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що автомобіль ВМW Х5, номерний знак НОМЕР_1 (попередній номерний знак СА 7030АО), кузов WBAFA53541LM84179, 2001 р.в., який був зареєстрований 09.12.2009 за гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, належав позивачеві. На момент написання розписки відповідачем ОСОБА_4 про отримання автомобіля ВМW Х5 д.н.з. СА 7030АО, транспортний засіб належав ОСОБА_7

З наведеного вбачається, що позов є необгрунтованим, безпідставним та не підтвердженим належними і допустими доказами, тому не підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2-13, 76-83, 258, 259, 263-268, 278, 279 ЦПК України, на підставі ст. 11, 202, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про виконання цивільно-правового зобовязання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тесту рішення.

Повний текст рішення буде складений 24.08.2018.

Головуючий І.О. Мельник