Справа № 191/4019/18
Провадження № 2/191/1166/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.В.

за участю секретаря Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Синельниківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

09.10.2018 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Виконавчого комітету Синельниківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20 листопада 2010 року померла його мати ОСОБА_2. Заповіту спадкодавець не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на:

квартиру, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, 8/118, оскільки вона належала померлій ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 06.09.1993 року Синельниківським ресорним заводом імені Комінтерну та є зареєстрованою в КП «Синельниківське МБТІ» в реєстрову книгу № 53, за реєстровим № 68 від 06 вересня 1993 року.

Позивач зазначає, що є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, прийняв спадщину на підставі ст. 1269 ЦК України, він звернувся до Першої Синельниківської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці, які бажали б прийняти спадщину, відсутні.

27.10.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що державна реєстрація права власності на дане майно була проведена в КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» після смерті спадкодавця, та у свідоцтві про право власності не сходиться квадратура з технічним.

В звязку із викладеним, позивач ОСОБА_1, посилаючись на ст. ст. 1216, 1268, 1269 ЦК України, просить суд:

- визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом, після смерті 20 листопада 2010 року ОСОБА_2 на приватизовану квартиру, розташовану за адресою: по вул. Миру, 8/118 у м. Синельникове Дніпропетровської області, що складається із: загальної площі 34,8 кв.м, 1 - коридор площею 3,7 кв.м, 2- кладова 1,2 кв.м, 3- санвузол 2,9 кв.м; 4- вбудована шафа 0,3 кв.м; 5 кухня, площею 7,6 кв.м; 6 кімнати, площею 17,2 кв.м; І балкон , площею 1,9 кв.м.

До початку проведення судового засідання позивач ОСОБА_1 надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його присутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання заявлених позовних вимог та розгляд справи без її присутності.

Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №374652, виданого 06 грудня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті 20 листопада 2010 року у м. Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_2.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із наданої суду Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області копії спадкової справи № 02/14 до майна померлої 20 листопада 2010 року ОСОБА_2, із заявою про прийняття спадщини 18 травня 2011 року звернувся її син ОСОБА_1.

27 жовтня 2014 року, позивачем у справі ОСОБА_1 отримано постанову державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом:

-на квартиру, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, 8/118, 100, у звязку з тим, що у правовстановлюючих документах на майно не сходиться квадратура з технічним паспортом та державна реєстрація права власності на дане майно було проведена в Синельниківському КП МБТІ після смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що на момент прийняття спадщини знаходилося два технічних паспорта: перший технічний паспорт, виготовлений 13.08.1993 р, на момент виготовлення другого технічного паспорту у 2014 році, зроблено уточнення площі усіх приміщень квартири.

Надана суду копія витягу реєстру прав власності на нерухоме майно від 20.08.2012 року містить інформацію про те, що загальна площа квартири №118, розташованої по вул. Миру, 8 у м. Синельникове Дніпропетровської області, становить 34,8 кв.м., що не узгоджується із даними зазначеними у свідоцтві про право власності від 13.07.1993 року, де вказано, що дана нерухомість має загальну площу 33,8 кв.м .

Так, судом зясовано, що на підставі копії/довідки КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.09.2018 року за № 1108 встановлене, що в цілому квартира № 118 складається із: 1 - коридор площею 3,7 кв.м, 2- кладова 1,2 кв.м, 3- санвузол 2,9 кв.м; 4- вбудована шафа 0,3 кв.м; 5 кухня, площею 7,6 кв.м; 6 кімнати, площею 17,2 кв.м; І балкон , площею 1,9 кв.м. Загальна площа квартири № 118 становить 34,8 кв.м. Житлова площа квартири № 118 становить 17,2 кв. м.

В свідоцтві про право власності загальна площа квартири 33,8 кв.м. вказана без урахування площі балкону 1,9 кв.м., площа якого згідно за інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації від 1986 року, затвердженої наказом ЦСУ СРСР 15.07.1985р. № 380 та відсутністю інструкції про проведення інвентаризації житла для подальшої приватизації, в загальну площу будинку (квартири) не зарахувалися площі прибудованих неопалюваних приміщень (терас, балконів та лоджій), тому при оформлені свідоцтва про право власності на квартиру загальна площа 33,8 кв.м. вказана без урахування площі балкону і згідно з інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 р. № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 р. за № 582/5773 із змінами та доповненнями, входить до загальної площі із прийняттям коефіцієнту 0,3 та доповненнями, не відноситься до категорії самочинного переобладнання спорудження, будівництва та не вимагає узаконення. Тому на момент виготовлення технічного паспорту у 2014 році зроблено уточнення площі усіх приміщень квартири. Встановлено, що площа кімнати 6 становить 17,2 кв.м. Вірно вважати площа кімнати 6 17,2 кв.м., загальна площа квартири 34,8 кв.м. Самочинного будівництва реконструкції перепланування не виявлено.

Викладені обставини дають суду підстави для висновку, що спадкодавцю ОСОБА_1 на відповідній правовій підставі належало право власності на квартиру № 118, розташованої по вул. Миру, 8 у м. Синельникове Дніпропетровської області, загальною площею 34,8 кв.м, житловою площею 17,2 кв.м, який є предметом спадкування і наявність у ньому проведених внутрішніх переобладнань не може перешкоджати у реалізації спадкових прав позивача.

Окрім того, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право власності на житло від 06 вересня 1993 року, видане Синельниківським Ресорним заводом ім. Комінтерну на, яка зареєстрована Синельниківським бюро технічної інвентаризації і записана у реєстровану книгу за № 53/68 (а.с.9).

Так, згідно ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкодавців).

З огляду на викладені вище обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню, шляхом визнання за ним права приватної власності на нерухоме майно, в порядку спадкування за законом після смерті 20.11.2010 року ОСОБА_2

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1220, 1221, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд,

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який народився 14 вересня 1962 року у м. Синельникове Дніпропетровської області, право приватної власності на приватизовану квартиру, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, 8/118, який складається: 1 - коридор площею 3,7 кв.м, 2- кладова 1,2 кв.м, 3- санвузол 2,9 кв.м; 4- вбудована шафа 0,3 кв.м; 5 кухня, площею 7,6 кв.м; 6 кімнати, площею 17,2 кв.м; І балкон , площею 1,9 кв.м. Загальна площа квартири № 118 становить 34,8 кв.м. Житлова площа квартири № 118 становить 17,2 кв. м., в порядку спадкування за законом, після смерті 20 листопада 2010 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: ОСОБА_5