Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/586/18
Провадження по справі № 2/514/285/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2018 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н.М.,

при секретарі Образенко Т.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представником якої за дорученням є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області, в якому просить визнати за нею право на земельні ділянки площею 0,55 в умовних кадастрових гектарах - багаторічних насаджень та площею 0,15 в умовних кадастрових гектарах - пасовищ, які розташовані на території ОСОБА_3 селищної ради Тарутинського району Одеської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 Парфіровіча, померлого 21 вересня 2014 року.

Свої вимоги мотивує тим, що її батьку ОСОБА_4 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0535752, виданого 28 січня 1998 року ОСОБА_3 районною державною адміністрацією на підставі рішення ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області від 12 січня 1998 року №03/98 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ " Ударний" в смт Тарутине Тарутинського району Одеської області.

12 серпня 2004 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0535752 ОСОБА_4 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №085615, згідно якого став власником земельної ділянки площею 6.01 га, розташованої на території ОСОБА_3 селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

21 вересня 2014 року ОСОБА_4 Парфіровіч помер.

Після смерті ОСОБА_4 позивачка на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАІ №540757, виданого 17 травня 2016 року державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Одеської області отримала у спадщину земельну ділянку площею 6.01 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, зазначила позивачка, на підставі протоколу № 2 загальних членів ВАТ " Ударний" " Про паювання земель переданих у колективну власність", ОСОБА_4 належали земельні ділянки площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ з земель, переданих у колективну власність колишнього ВАТ "Ударний". За життя ОСОБА_4 не встиг оформити документи, що підтверджують право власності на зазначені земельні ділянки.

При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, позивачці було розясно , що їй необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Реалізуючи своє право спадкоємця вона звернулась до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області з заявою про надання згоди на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,55 га багаторічних насаджень та 0,15 га пасовищ, а всього 0,70га, проте також отримала відмову з рекомендацією звернутися за захистом порушеного права до суду, оскільки вона є спадкоємцем, а померлий не розпочав процедуру приватизації спірних земельних часток (паїв).

Зазначене вище стало підставою для звернення позивачки до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання позивачка не з'явилась, представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивачки, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.37).

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю (а.с.36) .

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

ОСОБА_5 зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

ОСОБА_5 Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-23 №25 ВАТ " Ударний", що розташований в смт. Тарутине Одеської області, на підставі рішення ОСОБА_3 селищної ради народних депутатів від 05 вересня 1997 року № 3 передано землю у колективну власність розміром 2385,6 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 12-14).

ОСОБА_5 Протоколу № 2 загальних зборів членів ВАТ " Ударний" від 1998 року було вирішено провести паювання земель колективної власності з визначенням розміру і вартості земельної частки ( паю) без виділення земельної ділянки в натурі ( а.с.10).

ОСОБА_5 робочої комісії по визначенню розміру земельного паю від 15 січня 1998 року розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах склав 7,31( а.с.11).

Відповідно до списку громадян членів ВАТ " Ударний " Тарутинського району Одеської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-23 №25 ОСОБА_4 Парфіровіч ( № 53) отримав право на земельну частку( пай ) ( а.с. 15-17).

ОСОБА_5 сертифікату на право на земельну частку (пай) № 0535752, виданого 28 січня 1998 року ОСОБА_3 районною державної адміністрацією Одеської області на підставі рішення від 12 січня 1998 року №03/98, ОСОБА_4 Парфіровічу належить право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний", що розашований на териорії ОСОБА_3 селищної ради Одеської області ( а.с.18).

12 серпня 2004 року ОСОБА_4 Парфіровіч на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії №0535752 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №085615, згідно якого став власником земельної ділянки площею 6.01 га, розташованої на території ОСОБА_3 селищної ради Тарутинського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19).

21 вересня 2014 року ОСОБА_4 Парфіровіч помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №385840, виданим 24 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_3 районного управління юстиції в Одеській області (а.с.9).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НАІ №540757 від 17 травня 2016 року виданого державним нотаріусом ОСОБА_3 районної державної нотаріальної кантори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 778 (а.с.20), спадкоємцем майна ОСОБА_4 Парфіровіча, який помер 21 вересня 2014 року є його донька ОСОБА_1, яка отримала у спадок після смерті свого батька земельну ділянку площею 6.01 га, з них ріллі 6.01 га, яка розташована на території ОСОБА_3 селищної Ради Тарутинського району Одеської області та належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №085615.

ОСОБА_5 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлому ОСОБА_4 за життя належало право на земельну частку ( пай ) розміром 7,31 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " Ударний". Крім того, встановлено, що померлий частково оформив право власності на частину зазначеного майна, а саме на земельну ділянку площею 6.01 га розташовану на території ОСОБА_3 селищної Ради Тарутинського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД №085615, а позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину, що залишилась після смерті її батька ОСОБА_4 також частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 6.01 га.

Тож, на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі у вигляді багаторічних насадженнь площею 0,55 га та пасовища площею - 0,15 га, що належала померлому ОСОБА_4 за життя та не заперечувалось відповідачем- останній не встиг виготовити правовстановлюючі документи.

При зверненні до ОСОБА_3 районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) площею 0.55 га пашні та 0.15 га пасовища позивачці було розяснено, що для цього їй необхідно надати в нотаріальну контору документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно, що підтверджується розясненням №1743/02-14 від 05 грудня 2017 року (а.с.25).

При зверненні до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі позивачка отримала лист №Д-1151 від 30 березня 2018 року з зазначенням про те, що вона не є власником цих земельних ділянок, та рекомендацію звернутись до суду ( а.с.24).

Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_4, спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6.01 га, яка належала йому згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії серії ОД №085615 успадкована спадкоємцем ОСОБА_1, ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право на зазначене спадкове майно за законом.

Крім того, позивачка ОСОБА_1 є особою, яка потерпіла від внаслідок Чорнобильської катастрофи 2 категорії, що підтверджується посвідченням серії Б №305003 с, виданим 18 липня 2017 року (а.с.27).

Пунктом 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської каастрофи.

ОСОБА_5 зі ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_5 п.п.1 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом 03 травня 2018 року (а.с.1).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року в розмірі 1762 гривні 00 копійок. Враховуючи вище викладене мінімальний розмір судового збору за вимогу майнового характеру по даній категорії справ складає 704 гривні 80 копійок.

ОСОБА_5 довідки в.о. начальника відділу у ОСОБА_3 районі Головного управління Держгнокадастру в Одеській області №180/0/210-17 від 05 грудня 2017 року (а.с.26), грошова оцінка спірних земельних ділянок в сукупності дорівнює 10544 гривні 61 копійку, 1 відсоток якої менший ніж мінімальний розмір судового збору за вимогу майнового характеру по даній категорії справ.

Тож, враховуючи, що судом задоволено вимоги позивачки та останню звільнено від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 представником якої за дорученням є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, (реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_1) в порядку спадкування за законом право на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі у вигляді: багаторічних насаджень площею - 0,55 га та пасовища площею - 0,15 га , що розташовані на території ОСОБА_3 селищної ради Тарутинського району Одеської області, та належали за життя спадкодавцю ОСОБА_4 Парфіровічу, померлому 21 вересня 2014 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії № 0535752, виданого ОСОБА_3 районною державною адміністрацією Одеської області 28 січня 1998 року на підставі рішення ОСОБА_3 районної державної адміністрації Одеської області № 03/98 від 12 січня 1998 року.

Стягнути з ОСОБА_3 районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Тончева