ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 389/1782/17

провадження № 22-ц/781/685/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Кіселика С.А., Чельник О.І.

за участю секретаря Бодопрост М.М.

учасники справи:

позивач Первинна профспілкова організація Знамянського загону відомчої воєнізованої охорони Одеської залізниці Всеукраїнської професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України

представник позивача ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця»

представник відповідача ОСОБА_2

третя особа Виробничий підрозділ служби воєнізованої охорони «Знамянський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2018 року у складі судді Савельєвої О.В. у справі за позовом Первинної профспілкової організації Знамянського загону відомчої воєнізованої охорони Одеської залізниці Всеукраїнської професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Виробничий підрозділ служби воєнізованої охорони «Знамянський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання неправомірними дій та бездіяльності посадових осіб при виконані зобовязань колективного договору та зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року Первинна профспілкова організація Знамянського загону відомчої воєнізованої охорони Одеської залізниці Всеукраїнської професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України, яка є юридичною особою, (далі профспілка) звернулась в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі ПАТ), третя особа: Виробничий підрозділ служби воєнізованої охорони «Знамянський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі виробничий підрозділ) про визнання неправомірними дій та бездіяльності посадових осіб при виконані зобовязань колективного договору та зобовязання вчинити певні дії.

Зазначала, що 25 лютого 2011 року на конференції трудового колективу було ухвалено колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом Знамянського загону воєнізованої охорони на 2011-2015 роки з проведенням реєстрації в Управлінні праці та соціального захисту населення Знамянського міськвиконкому за № 18 від 17 березня 2011 року.

Термін дії колективного договору подовжено, до укладення колективного договору ПАТ «Українська залізниця».

Пунктом 4.14 колективного договору виробничого підрозділу, укладеного в 2011 році, передбачена виплата грошової компенсації за продовольчий пайок в розмірі 70% мінімальної заробітної плати.

З 01 січня 2017 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень якого, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим законом не застосовується, як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів.

З метою приведення п.4.14 колективного договору виробничого підрозділу у відповідність до цього закону, відповідно до ст.14 ЗУ «Про колективні договори та угоди» та на підставі спільного рішення правління ПАТ «Українська залізниця» і Ради профспілки залізничників, сторонами, які уклали колективний договір, 30 березня 2017 року рішенням робочої комісії по веденню перемов та укладанню колективного договору було внесено доповнення, що при виплаті грошової компенсації за продовольчий пайок застосовується розрахункова величина прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із застосуванням коефіцієнту 1.25, чим було виконано рекомендації, викладені у листі від 29 березня 2017 року голови правління ПАТ «Українська залізниця» та голови профспілки залізничників і транспортних будівельників України. Доповнення було зареєстровано в Управлінні праці та соціального захисту населення Знамянського міськвиконкому.

Начальником виробничого підрозділу було видано накази № НОР-3-02/171 від 07 квітня 2017 року «Про застосування мінімальної заробітної плати» та № НОР-3-02/208 від 11 травня 2017 року «Про виплату грошової компенсації за продовольчий пайок», відповідно до яких протягом квітня-травня місяців виплата грошової компенсації проводилась у розмірах 1400 грн. та 1473 грн.

09 червня 2017 року на адресу начальника виробничого підрозділу надійшов лист-розяснення № НЗЕ-02/314 від 06 червня 2017 року щодо розрахунку за продовольчий пайок працівників воєнізованої охорони.

12 червня 2017 року наказом начальника виробничого підрозділу № НОР-3-02/248 «Про виплату грошової компенсації за продовольчий пайок» без погодження з профспілковим комітетом було призупинено виконання наказів № НОР-3-02/171 від 07 квітня 2017 року та № НОР-3-02/208 від 11 травня 2017 року.

29 червня 2017 року виконуючим обовязки начальника виробничого підприємства протиправно, в порушення вимог чинного законодавства, в односторонньому порядку, без погодження з профспілковим комітетом виробничого підприємства, на підставі листа-розяснення № НЗЕ-02/314 від 06 червня 2017 року було видано наказ № НОР-3-02/279 «Про виплату грошової компенсації за продовольчий пайок», відповідно до якого зменшено розмір виплати грошової компенсації за продовольчий пайок з 1473 грн. до 1120 грн., що є погіршенням умов, встановлених колективним договором.

07 липня 2017 року профспілкова організація звернулась до ПАТ «Українська залізниця» з поданням «Про усунення порушень законодавства про працю».

14 липня 2017 року адміністрація виробничого підрозділу у листі № НОР-3-08/2301 від 13 липня 2017 року відмовила у задоволенні законних вимог, викладених у поданні профспілкового комітету, зазначені порушення чинного законодавства не усунула.

Просила визнати неправомірними дії посадових осіб виробничого підрозділу, які допустили одностороннє, без погодження з профспілковим комітетом, погіршення умов оплати праці, передбачених п.4.14 зобовязань колективного договору виробничого підрозділу, зменшивши розмір грошової компенсації за продовольчий пайок. Зобовязати адміністрацію виробничого підрозділу проводити виплату грошової компенсації за продовольчий пайок у розмірах, визначених п.4.14 колективного договору, із змінами та доповненнями. Зобовязати адміністрацію виробничого підрозділу здійснити відшкодування працівникам виробничого підрозділу недоплаченої грошової компенсації за продовольчий пайок у розмірах, визначених п.4.14 колективного договору, із змінами та доповненнями, за період з червня 2017 року до закінчення розгляду справи. Визнати незаконними накази № НОР-3-02/248 від 12 червня 2017 року, № НОР-3-02/279 від 29 червня 2017 року. Зобовязати ПАТ «Українська залізниця» скасувати накази № НОР-3-02/248 від 12 червня 2017 року, № НОР-3-02/279 від 29 червня 2017 року. Стягнути на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 вересня 2017 року замінено неналежного відповідача Виробничий підрозділ служби воєнізованої охорони «Знамянський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на належного Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», залучено до участі у справі в якості третьої особи Виробничий підрозділ служби воєнізованої охорони «Знамянський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

В ході судового розгляду позовні вимоги уточнила, просила визнати неправомірними дії посадових осіб ПАТ «Українська залізниця», які допустили одностороннє, без погодження з профспілковим комітетом зменшення розміру грошової компенсації за продовольчий пайок, передбаченої п.4.14 зобовязань колективного договору, між адміністрацією та профспілковим комітетом, яка згідно ч.2 ст.2 ЗУ «Про оплату праці» є додатковою заробітною платою, що призвело до погіршення умов оплати праці працівників виробничого підрозділу. Визнати незаконними та зобовязати відповідача скасувати накази № НОР-3-02/248 від 12 червня 2017 року, № НОР-3-02/279 від 29 червня 2017 року. Зобовязати відповідача здійснити нарахування та виплату працівникам виробничого підрозділу грошової компенсації за продовольчий пайок в розмірах, передбачених п.4.14 колективного договору за період з червня 2017 року до закінчення розгляду справи та зобовязати його здійснювати її виплату в подальшому. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2018 року позов Первинної профспілкової організації Знамянського загону відомчої воєнізованої охорони Одеської залізниці Всеукраїнської професійної спілки залізничників і транспортних будівельників України до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа: Виробничий підрозділ служби воєнізованої охорони «Знамянський загін воєнізованої охорони» регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання неправомірними дій та бездіяльності посадових осіб при виконані зобовязань колективного договору та зобовязання вчинити певні дії задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального права, ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення. Зазначає, що відповідно до п.121 Статуту, будь які договори, довіреності, інші правочини та документи, а також банківські та фінансові документи від імені ПАТ «Українська залізниця» повинні бути підписані щонайменше двома особами: членами правління та/або іншими уповноваженими на це особами. Такі договори, довіреності, правочини та документи від імені ПАТ вважаються належним чином укладеними (вчиненими) та мають юридичну силу для товариства виключно у разі, коли вони скріплені двома підписами. Таким чином для вчинення будь яких дій, в т.ч. укладення колективних угод чи внесення змін до них, потрібен дозвіл та/або повноваження від керівництва ПАТ. Статтею 12 КЗпП України визначено, що колективний договір укладається між власником або уповноваженим ним органом (особою) з однієї сторони, і первинною профспілковою організацією, які діють відповідно до своїх статутів, а у разі їх відсутності представниками, вільно обраними на загальних зборах найманих працівників або уповноважених ними органів, з другої сторони. Натомість 30 березня 2017 року, не маючи повноважень від ПАТ та повноважень від імені адміністрації виробничого підрозділу, були внесені зміни в колективний договір. Внесення змін до колективного договору особою, яка не наділена необхідним обсягом цивільної дієздатності, суперечить вимогам чинного законодавства.

Апеляційне провадження відкрито 02 квітня 2018 року (т.2 а.с.57). Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи на 02 травня 2018 року (т.2 а.с.66). В звязку з відпусткою судді Кіселика С.А. розгляд справи відкладено на 30 травня 2018 року.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду без змін. Станом на момент розгляду спору в суді першої інстанції, новий колективний договір між позивачем та відповідачем не укладався, зміни до існуючого колективного договору спільно позивачем та відповідачем не вносилися, колективний договір, укладений між позивачем та третьою особою недійсним не визнавався, як до внесення змін у 2017 році так і після, його реєстрація в управлінні праці та соціального захисту населення Знамянського міськвиконкому від 17 березня 2011 року за № 18 не скасовувалася, як не скасовувалася і реєстрація змін, внесених позивачем та третьою особою до колективного договору у 2017 році. З наведеного вбачається, що чинність його не оспорювалася жодним з учасників справи, а отже він породжував права і обовязки, як для сторони роботодавця так і для сторони трудового колективу. Посилання відповідача в апеляційній скарзі на п.121 Статуту є намаганням ввести суд в оману, оскільки п.121 Статуту спрямований на регламентацію фінансово-господарської діяльності, а не врегулювання трудових правовідносин.(т.2 а.с.71-75).

В засіданні апеляційного суду представники позивача просили залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи повідомлені під розписку (т.2 а.с.93-95), в засідання апеляційного суду не прибули, причини неявки суду не повідомили.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 25 лютого 2011 року на конференції трудового колективу було схвалено колективний договір між адміністрацією та профспілковим комітетом Знамянського загону воєнізованої охорони на 2011-2015 роки, підписаний начальником Знамянського загону воєнізованої охорони та головою профспілкової організації, зареєстрований в Управлінні праці та соціального захисту населення Знамянського міськвиконкому за № 18 від 17 березня 2011 року( т.1 а.с.19-24).

Пунктом 4.14 колективного договору передбачено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №7 від 11 січня 1994 року, працівникам воєнізованої охорони щомісячно виплачується грошова компенсація за продовольчий пайок в розмірі 70% мінімальної заробітної плати.

Постановою керівництва регіональної філії «Одеська залізниця» і президії Дорпрофсожу від 11 січня 2017 продовжено дію колективного договору між адміністрацією та дорожнім комітетом профспілки Одеської залізниці на 2011-2015 роки (зі змінами та доповненнями) до укладення нового колективного договору (т.1 а.с.113, 184-213).

В звязку із зміною з 01 січня 2017 року законодавства мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина у колективних договорах та угодах усіх рівнів. З метою приведення колективного договору у відповідність до чинного законодавства з врахуванням рекомендацій, викладених у листі від 29 березня 2017 року голови правління ПАТ «Українська залізниця» та голови профспілки залізничників і транспортних будівельників України (т.1 а.с.28), внесено зміни до п.4.14 колективного договору, якими передбачено виплату грошової компенсації за продовольчий пайок в розмірі встановленого законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб із застосуванням коефіцієнту 1.25, ці зміни від адміністрації підписані начальником загону ОСОБА_3 та головою профкому ОСОБА_4 та зареєстровані за реєстровим №37 від 09 червня 2017 року (т.1 а.с.25,26).

ОСОБА_3 при підписанні змін до колективного договору діяв від імені ПАТ «Українська залізниця» на підставі нотаріально посвідченої 31 жовтня 2016 року за реєстром №1737 в порядку передоручення довіреності, підписаної двома особами начальником ОСОБА_5 та першим заступником ОСОБА_6 ОСОБА_3 наділений правом вчиняти правочини, укладати, змінювати та розривати будь-які договори (у т.ч. внутрішні зобовязання) в межах діяльності Загону та з урахуванням вимог п.5.6 Положення про філію (т.1 а.с.141 ), чим спростовуються доводи апеляційної скарги про відсутність повноважень у ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про колективні договори і угоди», колективний договір укладається між роботодавцем з однієї сторони і одним або кількома профспілковими органами, а у разі відсутності таких органів - представниками працівників, обраними і уповноваженими трудовим колективом з іншої сторони.

За змістом ч.1 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди», положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.

Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди», після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний, якщо інше не передбачено договором, угодою. Відповідно до ч.4 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди», колективний договір, угода зберігають чинність у разі зміни складу, структури, найменування роботодавця, від імені якого укладено цей договір, угоду.

У разі реорганізації підприємства колективний договір зберігає чинність протягом строку, на який його укладено, або може бути переглянутий за згодою сторін (ч.5 ст.9 Закону України «Про колективні договори і угоди»).

Згідно з п.1 та п.3 ч.1 ст.247 Кодексу законів про працю України, виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації укладає та контролює виконання колективного договору, звітує про його виконання на загальних зборах трудового колективу, звертається з вимогою до відповідних органів про притягнення до відповідальності посадових осіб за невиконання умов колективного договору; разом з власником або уповноваженим ним органом вирішує питання оплати праці працівників, форм і систем оплати праці, розцінок, тарифних сіток, схем посадових окладів, умов запровадження та розмірів надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних виплат.

Профспілки, їх об'єднання здійснюють контроль за виконанням колективних договорів, угод. У разі порушення роботодавцями, їх об'єднаннями, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування умов колективного договору, угоди профспілки, їх об'єднання мають право направляти їм подання про усунення цих порушень, яке розглядається в тижневий термін. У разі відмови усунути ці порушення або недосягнення згоди у зазначений термін профспілки мають право оскаржити неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб до місцевого суду (ч.7 ст.20 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності, ч.2 ст. 19 КЗпП України).

Частиною 4 ст.97 Кодексу законів про працю України передбачено, що власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

07 липня 2017 року за вих.№73/19 первинна профспілкова організація направила начальнику виробничого підрозділу «Знамянський загін воєнізованої охорони» подання про усунення порушень законодавства про працю та колективного договору щодо зменшення встановленого колективним договором розміру грошової компенсації за продовольчий пайок в односторонньому порядку(т.1 а.с.35), однак в задоволенні подання відмовлено (т.1 а.с.36).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що начальник загону після внесення в установленому законом порядку змін до колективного договору щодо виплати грошової компенсації за продовольчий пайок не мав права в односторонньому порядку шляхом видачі наказу зменшувати розмір цієї компенсації.

Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують та зводяться виключно до незаконності внесення змін до колективного договору, разом з тим, в установленому законом порядку ці зміни не визнані недійсними та не оспорювалися сторонами колективного договору, є чинними на час вирішення спору судом.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в позові при наявності чинного колективного договору не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» залишити без задоволення, а рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 лютого 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 04 червня 2018 року.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: С.А.Кіселик

ОСОБА_7