Справа № 624/901/16-ц
Провадження № 2/634/20/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2018 року

Сахновщинський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Зимовського О.С.,

з участю секретарів судового засідання Ковбаса С.В.,Лісняк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт Сахновщина цивільну справу за позовною заявою неповнолітньої ОСОБА_1, ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої до ПАТ «Харківгаз» про визнання дій незаконними та про визнання акту ПАТ «Харківгаз» від 18.05.2004 року таким, що не відповідає вимогам закону,

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся до Кегичівському районному суді Харківської області з позовною заявою до Красноградської філії ПАТ «Харківгаз» та Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області про відновлення порушеного права.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 25.11.2016 року провадження по вказаній справі було відкрито.

Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 15.05.2017 року було задоволено клопотання позивача ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Куст Н.М., а справу було передано для розгляду до Сахновщинського районного суду Харківської області.

Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 07.06.2017 року цивільну справу прийнято до провадження і призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 01.12.2017 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_3 про прийняття уточненої позовної заяви ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ПАТ «Харківгаз» про визнання дій незаконними та про визнання акту ПАТ «Харківгаз» від 18.05.2004 року таким, що не відповідає вимогам закону.

В обгрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що він проживає разом з малолітньою донькою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у власному будинку по вул.Садовій, 3 , с. Нова Парафіївка Кегичівського району Харківської області. Перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, з 24.03.2005 р. по 19.03.2012 р. як ветеран органів внутрішніх справ; з 20.03.2012 р. по 26.03.2012 р. як ліквідатор аварії на ЧАЕС 1 категорії; як ветеран - інвалід війни - з 26.03.2012 р. по теперішній час. Згідно ст.22 Закону України «Про міліцію» працівники міліції, які живуть і працюють у сільській місцевості та в селищах міського типу, і члени їх сімей, які проживають з ними, забезпечуються безплатно житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами, а також користуються іншими пільгами, передбаченими законодавством. За працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом. Не дивлячись на те, з моменту виходу на пенсію і до 2001 року ОСОБА_2 надавались пільги у розмірі 50 %, чим порушувались його права, передбачені Конституцією України та вище вказаним Законом. А з 2001 року пільги ОСОБА_2 не надавались в звязку з тим, що Законом України «Про державний бюджет України на 2001 рік» призупинено дію положень окремих законодавчих актів України в частині надання пільг по оплаті за комунальні послуги, в тому числі і ветеранам органів внутрішніх справ. В звязку з виникненням в результаті незаконного призупинення пільг заборгованості за спожитий природний газ 18.05.2004 року працівники Красноградської філії ПАТ «Харківгаз» без попередження, в порушення вимог п.19 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» здійснили відключення газопостачання будинку ОСОБА_2 Письмово не попередили позивача про відключення від газопостачання за 10 днів до відключення. 18.05.2004 року позивач ОСОБА_2 був відсутнім за місцем мешкання, а газопостачання було відключено в присутності його зятя ОСОБА_4, якому копія акту не надавалась. В результаті незаконних дій працівників ПАТ «Харківгаз» ОСОБА_2 з дружиною та маленькою дитиною були позбавлені передбачених Законом України «Про міліцію» пільг та вимушені були проживати не один рік в неопалюваному будинку, що привело до погіршення стану здоровя як його малолітньої дитини, так і ОСОБА_2

Неповнолітня ОСОБА_1 народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або З постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому відповідно до п. 5 ст. 27 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є дитиною, що належить до потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Відповідно до цього ж Закону вона також має пільги за користування комунальними послугами (газ, електрична і теплова енергія).Однак, своїми пільгами вона не змогла скористатися внаслідок неправомірних дій працівників ПАТ «Харківгаз». Тому позивач вважав дії працівників ПАТ «Харківгаз» незаконними та такими, що порушують його права та права неповнолітньої ОСОБА_1 та просив визнання акт ПАТ «Харківгаз» від 18.05.2004 року таким, що не відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представники ОСОБА_5, ОСОБА_3 уточнений позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що відповідачем не порушується право позивача на отримання послуг з газопостачання, оскільки послуги газопостачання можуть бути поновлені за заявою позивача та погашення ним збитків встановлених рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 06.06.2011 року але позивач з відповідною заявою не звертався та погашати збитки не намагався. Також представник відповідача у відзиві на позов зазначила, що 18 травня 2004 року домоволодіння позивача було відключено від газопостачання у звязку з наявною заборгованістю за послуги з газопостачання в сумі 1268 грн. 88 коп., на підставі попередження від 11 березня 2004 року. Представниками відповідача був складений акт про відключення споживача від системи газопостачання за № 2168 від 18.05.2004 року, в присутності голови Новопарафіївської сільської ради ОСОБА_7 Заборгованість позивача за спожитий природний газ в сумі 1268 грн. 88 коп. списана як безнадійна заборгованість: в листопаді 2005 року - 387 грн. 86 коп. та в травні 2009 року в сумі 881 грн. 20 коп. 17.10.2009 року представниками відповідача під час обстеження домоволодіння позивача виявлено факт самовільного відновлення газопостачання. Враховуючи положення пункту 2.1. Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою НКРЕ України від 29 травня 2003 року, відповідач провів розрахунок збитків завданих споживачем газопостачальній організації внаслідок самовільного відновлення газопостачання, сума збитків склала 4877 грн. 02 коп. 06.06.2011 року Кегичівським районним судом Харківської області винесено рішення по справі № 2017/2-10/11, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Харківгаз» щодо стягнення збитків - 4877 грн. 02 коп., витрат за проведення судової експертизи - 3876 грн, витрат за сплату судового збору - 51 грн., витрат на інформаційне забезпечення - 120 грн., а всього 8524 грн. 02 коп. з ОСОБА_2 Дане судове рішення не виконано позивачем ОСОБА_2, що в свою чергу є порушенням статті 18 ЦПК України, щодо обовязковості виконання судових рішень, які набрали законної сили. Відповідно до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також у відзиві зазначено, що позивач ОСОБА_2 вказує що позовна заява подана в інтересах неповнолітньої особи, тому відповідно до частини 4 ст. 261 ЦК України позовна давність в даному випадку починається від дня досягнення нею повноліття. Але ПАТ «Харківгаз», як відповідач наполягає на застосування строку позовної давності до вимог позивача оскільки, встановлення законодавцем початку перебігу строку позовної давності для вимог щодо порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи з дати її повноліття, обумовлене виникненням у цієї особи повної цивільної дієздатності (ч.1 ст. 34 ЦК України) саме з дати досягнення цією особою вісімнадцятирічного віку. В звязку з досягненням повноліття, у такої особи виникає можливість обєктивної оцінки власних прав та інтересів, що обумовлює виникнення субєктивного права на захист, встановленого ст. 20 ЦК України. Тобто після досягнення ОСОБА_1 вісімнадцятирічного віку, якщо вона буде вважати, що її права порушено, вона має право звернутися до суду за їх захистом і строк позовної давності не буде попущено.

Крім того, представник відповідача зазначила, що на даний час, порядок проведення робіт з відновлення газопостачання, регулюється пунктом 6 статті 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, який встановлює, що ці роботи провадяться за письмовою заявою Споживача про відновлення газопостачання та за умови усунення порушень у звязку з якими було припинено газопостачання, а також відшкодування витрат на припинення та відновлення газопостачання. Таким чином, відсутні законні підстави для відновлення газопостачання за адресою домоволодіння позивачів.

Відключення домоволодіння ОСОБА_2 відбувалося у відповідності норм чинних на той час Правил № 2246. Вищевикладені обставини встановлені судовим рішенням Кегичівського районного суду Харківської області по цивільній справі №2017/2-10/11 від 06.06.2011 року за позовною заявою ПАТ «Харківгаз» до ОСОБА_2 про стягнення нанесених збитків та судових витрат, що набрало законної сили, таким чином не підлягають доказуванню.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, приходить наступних висновків.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Згідно посвідчення серія А № 119960 від 20 березня 2012 року ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, вказане посвідчення є безстроковим.

Відповідно копії посвідчення серія Д № 279055 від 28 січня 2005 року ОСОБА_1 має пільги, як дитина, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи і має право на пільги і компенсації встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно копії посвідчення серія Є № 088649 від 26 березня 2012 року ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно копії свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 292040 виданої ОСОБА_8 сільською радою Кегичівського району Харківської області ОСОБА_1 народилась 05.11.2004 року, батьком вказаний ОСОБА_2, мати ОСОБА_9

18 вересня 2002 року між ВАТ «Харківгаз» та ОСОБА_2 було укладено договір № 708/29 надання населенню послуг з газопостачання, відповідно до умов якого ВАТ «Харківгаз» зобов'язалося безперервно постачати природний газ для побутового споживання, забезпечити технічне обслуговування газопроводів, газових приладів та пристроїв споживача, дворових газопроводів приватних будинків, а споживач ОСОБА_2 зобовязався прийняти та оплачувати надані послуги за встановленими цінами у терміни, передбачені цим договором та додатком до договору від 18.09.2002 року.

Згідно копії акту від 18.05.2004 року комісією в складі представників Кегичівської дільниці ВАТ «Харківгаз» ОСОБА_10, ОСОБА_11. в присутності голови ОСОБА_8 сільської ради ОСОБА_7 засвідчено, що при врученні акту про відключення домоволодіння ОСОБА_2 від газопостачання від підпису відмовився зять ОСОБА_4

18 травня 2004 року відповідачем було припинено газопостачання будинку по вул. Садовій, 3 , с. Нова Парафіївка Кегичівського району Харківської області. Причиною відключення представник відповідача зазначила порушення ОСОБА_2 п. 17 Правил щодо повної та своєчасної оплати за надані послуги з газопостачання.

Відносини між газопостачальним підприємством та фізичними особами - споживачами газу регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 2246 від 9 грудня 1999 року (далі - Правила) в редакції, яка діяла на час виникнення вказаних правовідносин.

Відповідно до п. 4 Правил, послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку. У разі зміни власника об'єкта споживача укладається новий договір.

Згідно п. 6 Правил газопостачання припиняється у разі порушення споживачем строків сплати за надані послуги за газопостачання.

Пунктом 19 Правил передбачено, що якщо споживач не оплатив надані послуги з газопостачання протягом 10 днів після строку, зазначеного в договорі чи платіжному документі, а газопостачальне підприємство протягом наступних п'яти днів не отримало повідомлення про оплату, споживачеві надсилається письмове попередження про припинення газопостачання. У разі не оплати наданих послуг з газопостачання протягом 10 днів після отримання споживачем письмового попередження газопостачальне підприємство має право відключити споживача від газопостачання.

Позивач ОСОБА_2 пояснив, що попередження йому не вручалося, і у його отриманні він не розписувався.

Представник відповідача наполягала, що позивачу ОСОБА_2 11.03.2004 року було направлено повідомлення і відключення від газопостачання відбувалось у присутності зятя позивача ОСОБА_4, який відмовився від підпису про одержання акту, про що був складений акт від 18.05.2004 року.

Вказані обставини на думку представника відповідача були встановлені судом у рішенні Кегичівського районного суду Харківської області від 06.06.2011 року, які відповідно до вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Разом з тим, при дослідженні копії рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 06.06.2011 року по цивільній справі №2017/2-10/11, судом було встановлено, що на копії відсутній запис про набрання рішенням законної сили. Крім того, зі змісту рішення вбачається, що ОСОБА_2, як відповідач по даній справі був відсутній при постановленні вказаного рішення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини встановлені відносно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Тому суд вважає, що відповідачем не було надано доказів, що рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 06.06.2011 року по цивільній справі №2017/2-10/11 набрало законної сили. Крім того позивач ОСОБА_2 не приймав участі в судовому засіданні при розгляді вказаної цивільної справи і спростовує обставини щодо вручення йому попередження про відключення газопостачання його будинку.

Також, з листа відповіді ВАТ «Харківгаз» Красноградська філія від 20.11.2009 року за № Д.43 абоненту ОСОБА_2 вбачається, що в абз. 3 зазначено « у звязку з закінченням терміну зберігання корінець попередження, його номер, дата видачі не встановлені». Тобто станом на 20.11.2009 року у відповідача були відсутні докази направлення позивачу ОСОБА_2 попередження про відключення його будинку від газопостачання.

Також в листі зазначено, що 01.03.2004 року Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» відновлено надання пільг по оплаті комунальних послуг окремим категоріям пільговиків. в т.ч. звільненим зі служби за віком, хворобою або вислугою років працівників міліції, але незважаючи на відновлення пільг позивачу ОСОБА_2, його домоволодіння 18.05.2004 року було відключено від газопостачання і дія пільги не відновлювалась.

Таким чином, суд вважає доведеними вимоги позивача в частині визнання незаконними дій ПАТ «Харківгаз» по відключенню 18.05.2004 року житлового будинку від газопостачання, оскільки ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про припинення газопостачання.

Щодо позовних вимог в частині визнання акту ПАТ «Харківгаз» від 18.05.2004 року про відключення домоволодіння ОСОБА_2 від газопостачання таким, що не відповідає вимогам Постанові КМУ від 09.12.1999 року № 2246, суд зазначає наступне.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Таким чином, складений працівниками газопостачальної організації акт 18.05.2004 року про відключення газопостачання за порушення Правил є лише фіксацією такого порушення, тому оскарження як дій лише факту складання такого акту, який не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки позивачем був обраний неналежний спосіб захисту своїх прав.

Щодо позовних вимог в частині захисту прав неповнолітньої ОСОБА_1, суд зазначає.

У відповідності до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У разі порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи позовна давність починається від дня досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народилась 05.11.2004 року. Відключення газопостачання будинку позивача ОСОБА_2 відбулося 18.05.2004 року, тобто спірні правовідносини виникли до її народження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, охороняються інтереси зачатої, але ще не народженої дитини.

На вказані спірні правовідносини інтереси зачатої, але ще не народженої дитини не розповсюджуються.

Разом з тим, законодавцем встановлено початок перебігу строку позовної давності для вимог щодо порушення цивільного права або інтересу неповнолітньої особи з дати її повноліття, що обумовлене виникненням у цієї особи повної цивільної дієздатності (ч.1 ст. 34 ЦК України) саме з дати досягнення цією особою вісімнадцятирічного віку у неї виникає право протягом трьох років звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Тому позовні вимоги в частині захисту прав неповнолітньої ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Представник відповідача у запереченнях на позовну заяву та відзиву на уточнену позовну заяву, заявила про застосування строків позовної давності.

Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначили, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги, що випливають із порушення особистих немайнових справ. Та пояснили, що у звязку з незаконним відключенням газопостачання будинку позивач та його донька були вимушені переїхати для проживання до старшої дочки позивача, тобто було порушено їх право на житло. Крім того, неповнолітня дочка позивача проживає і виховується у пришкільному інтернаті Бесарабівського НВК, тобто порушено її право проживати та виховуватись у сімї.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст. 268 ЦК України, позовна давність не поширюється, зокрема на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом.

У статті 269 ЦК України наведено поняття особистих немайнових прав, а саме:

особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом;

особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту;

особисті немайнові права тісно пов'язані з фізичною особою;

фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Відповідно до ст. 270 ЦК України визначено види особистих немайнових прав, згідно Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров'я, право на безпечне для життя і здоров'я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості. Перелік особистих немайнових прав, не є вичерпним.

Згідно досліджених в судовому засіданні листів відповідей Кегичівської районної державної адміністрації Харківської області від 03.02.2017 року за № 01-30/424 встановлено. що позивач перебуває на обліку в Кегичівському управлінні праці та соціального захисту населення районної державної адміністрації з 20.02.1995 року за категорією 2 групи інвалідності. З 24.03.2005 року по 19.03.2012 року, як ветеран органів внутрішніх справ, з 20.03.2012 року по 26.03.2012 року. як ліквідатор аварії на ЧАЕС 1 категорії, з 26.03.2012 року по теперішній час, як інвалід війни 2 групи (безстроково). За період з 2005 по 2011 роки позивач отримував 50-відсоткову знижку на оплату комунальних послуг (електроенергія) та придбання твердого палива. З 20.03.2012 року і по теперішній час отримує 100 відсоткову знижку відшкодування витрат з оплати комунальних послуг у межах норм споживання на дві особи.

З листа відповіді Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністраці від 08.11.2016 року №д-1628у/01/43 щодо звернення позивача ОСОБА_2 на урядову «гарячу лінію» встановлено, що з 14.02.2014 року по 30.09.2015 року позивачу, як інваліду ІІ групи, за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 проводилось відшкодування витрат на оплату послуг електропостачання, газопостачання та холодного водопостачання в межах середніх норм споживання на 2 особи ( на позивача ОСОБА_12 та його доньку ОСОБА_1С.) а з 01.10.2015 року переведено відшкодування коштів за місцем реєстрації с. Нова Парафіївка, вул Садова, буд. 3, Кегичівського району Харківської області.

На підставі викладеного, суд приходить висновку, що діями відповідача у звязку з відключенням газопостачання будинку позивача ОСОБА_2, його особистих немайнових прав та його неповнолітньої доньки ОСОБА_1 порушено не було.

Таким чином, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання дій ПАТ «Харківгаз» по відключенню будинку позивача ОСОБА_2 від газопостачання з підстав спливу позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі.

В іншій частині позовних вимог, суд відмовляє з підстав недоведеності позивачем обґрунтованості і законності позовних вимог саме по суті спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні уточненої позовної заяви неповнолітньої ОСОБА_1, ОСОБА_2 діючого в інтересах неповнолітньої до ПАТ «Харківгаз» в частині про визнання дій по відключенню від газопостачання будинку за адресою: вул. Садова, 3 , с. Нова Парафіївка Кегичівського району Харківської області незаконними - відмовити у звязку з спливом строку позовної давності.

В іншій частині позовних вимог відмовити з підстав недоведеності позивачем обґрунтованості і законності позовних вимог по суті спору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п.15.5. п.15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Апеляційного суду Харківської області через Сахновщинський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складання.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 31 травня 2018 року.

Суддя:

Копія вірна. Суддя: