Справа №265/239/18
Провадження №2/265/611/18
У Х В А Л А

06 червня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря судового засідання Хайтулової Я.В.,

розглянувши клопотання представника ГУ ДФС у Донецькій області про передачу справи за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Донецькій області про визнання права власності на квартиру та звільнення майна з-під арешту (податкової застави), треті особи: ЗАТ БМФ «Азовстальбуд», розпорядник майна ЗАТ БМФ «Азовстальбуд» ОСОБА_2, на розгляд Донецького окружного адміністративного суду,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполі Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Донецькій області про визнання права власності на квартиру та звільнення майна з-під арешту (податкової застави), треті особи: ЗАТ БМФ «Азовстальбуд», розпорядник майна ЗАТ БМФ «Азовстальбуд» ОСОБА_2

Під час судового засідання, представник ГУ ДФС у Донецькій області заявала клопотання про передачу справи на розгляд Донецького окружного адміністративного суду, оскільки ГУ ДФС у Донецькій області є органом державної влади, а відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, підлягають розгляду в адміністративних судах.

Позивач та його представник ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечували. Вважали, що цей спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Посилалися на рішення ОСОБА_4 Верховного Суду по справі № 640/7794/16-ц.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження виходить з наступного.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

При цьому ст.2 КАС України передбачає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень.

У пункті 1 ч.1 ст.4 КАС України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Згідно з п.2 ч.1 ст.4 КАС України, публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв'язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов'язує надавати такі послуги виключно суб'єкта владних повноважень, і спір виник у зв'язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб'єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв'язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб'єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до ч.3 ст.19 КАС України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

На думку суду, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи, як правило, майнового інтересу конкретного суб'єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб'єктів владних повноважень.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб'єктного складу - участь суб'єкта владних повноважень є обов'язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати з публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб'єкта владних повноважень.

Таким чином, аналіз змісту ст.19 ЦПК України та ст.ст.4, 19 КАС України дає підстави для висновку, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ у кожній конкретній справі недостатньо застосувати виключно формальний критерій - встановлення суб'єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб'єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

Оскільки позивач звернувся до суду за захистом свого цивільного права, а саме, права власності на майно, то суд вважає, що цей спір підвідовчий суду цивільної юрисдикції та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 258, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні клопотання представника ГУ ДФС у Донецькій області про передачу справи на розгляд Донецького окружного адміністративного суду відмовити.

2. Ця ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Щербіна