НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/2338/17
№ 2-о/183/6/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2018 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області про:

- встановлення факт, що має юридичне значення, а саме факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2, який помер 27 листопада 2013 року однією сім'єю з травня 2005 року до дня смерті ОСОБА_2,

встановив:

заявник звернувся до суду з зазначеною заявою в порядку окремого провадження.

В обґрунтування заяви вказує, що 02 лютого 1999 року померла її тітка - ОСОБА_3. Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 був її чоловік - ОСОБА_2, який фактично прийняв спадщину. 27 листопада 2013 року ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,3872 га, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 066142 та на земельну ділянку площею 3,3872 га, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 066141. Спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого 27 листопада 2013 року є заявник - ОСОБА_1. Інших спадкоємців на спадкове майно у померлого немає, так як дітей у нього не було. Для оформлення вищезазначеної спадщини заявник звернулася до Новомосковської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2. Але в нотаріальній конторі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, оскільки заявником не надані документи, які є доказом родинних відносин між нею та померлим, про що видано відповідну постанову від 28 травня 2014 року, тому заявник змушена звернутися із зазначеною заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем понад п'ять років до часу відкриття спадщини. Зазначає, що встановлення факту того, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини необхідно їй для оформлення спадкових прав. Так, з травня 2005 року по 27 листопада 2013 року ОСОБА_2 проживав однією сім'єю разом з нею в будинку, що належить їй на праві приватної власності та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Спаське, вул. Польова, буд. №3. Вона та померлий мали спільний бюджет, заявник піклувалася про ОСОБА_2, а коли він помер - поховала його та оплатила всі ритуальні послуги. Факт того, що вона проживала з ОСОБА_2 з травня 2005 року до дня відкриття спадщини, 27 листопада 2013 року підтверджується довідкою Виконавчого комітету Спаської сільської ради від 24 лютого 2014 року та довідкою від 10 квітня 2017 року. Також, зазначений факт може підтвердити сусідка - ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник заявника та заявник заяву підтримали та просили її задовольнити. Вказали на неможливість підтвердження факту іншим шляхом. В наступному в судове засідання не зявились, представник надала заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Представник заінтересованої особи до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи у свою відсутність. Пояснення не надав.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні заяви Другого Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги про допуск працівника центру начальника відділу Новомосковського бюро правової допомоги Другого Дніпровського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_6 до участі у справі.

25 вересня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2017 року справу повернуто до суду першої інстанції для виконання вимог ч.2 ст.293 ЦПК України.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року апеляційну скаргу повернуто заявнику.

В судовому засіданні 29 січня 2018 року витребувано докази у справі у виді спадкової справи після смерті ОСОБА_2 Докази отримані 02 березня 2018 року.

В судовому засіданні 27 квітня 2018 року задоволено клопотання про допит свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, проведено допит означених свідків.

У зв'язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

З матеріалів справи вбачається, що заявник є донькою ОСОБА_8 та ОСОБА_9, народилася 06 березня 1944 року /а.с.9/.

ОСОБА_10 народилася 06 лютого 1930 року у батьків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 /а.с.10/.

21 жовтня 1937 року одружилися ОСОБА_2 та ОСОБА_13 /а.с.11/.

Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,3872 га, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та на земельну ділянку площею 3,3872 га, що розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 066141.

30 травня 1997 року ОСОБА_2 видано Сертифікат про право на пай, розміром 3,50 га ОФГ «Кільченські зорі», с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області /а.с.12/.

21 лютого 2000 року ОСОБА_3 видано Сертифікат про право на пай, розміром 3,50 га ОФГ «Кільченські зорі», с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області /а.с.12/, передане ОСОБА_2 12 жовтня 2000 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12 жовтня 2000 року АВН № 073752, реєстр 2-3190.

29 грудня 2003 року ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації від 28 грудня 2002 року № 1317 набув права власності на: земельну ділянку, площею 3,3872 га на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 12:232:865:00:02:058:0012, про що видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 066142 від 29 грудня 2003 року /а.с.13/ та на земельну ділянку, площею 3,3872 га на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 12:232:865:00:02:058:0011, про що видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 066141 від 29 грудня 2003 року /а.с.14/.

02 лютого 1999 року ОСОБА_3 померла /а.с.6/.

27 листопада 2013 помер ОСОБА_2 /а.с.5/.

З матеріалів спадкової справи після ОСОБА_2 вбачається, що 18 лютого 2014 року до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 та 28 травня 2014 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину.

З довідки Виконавчого комітету Спаської сільської ради від 17 лютого 2014 року № 80 вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

З паспорту громадянина України ОСОБА_1 вбачається, що заявник зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11 січня 1982 року /а.с.4/

Листом нотаріуса від 28 травня 2014 року № 905/02-14 заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, оскільки ним не представлені до нотаріальної контори документи, що стверджують факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2.

Водночас, з довідки Виконавчого комітету Спаської сільської ради від 24 лютого 2014 року № 90 вбачається, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживала без реєстрації у власнім житловім будинку за адресою: село Спаське, вул. Польова, буд. №3 Новомосковського району Дніпропетровської області разом зі своїм дядьком - ОСОБА_2, здійснювала за ним постійний догляд з травня місяця 2005 року, до дня його смерті - 27 листопада 2013 року /а.с.8/.

З довідки Виконавчого комітету Спаської сільської ради від 10 квітня 2017 року № 160 вбачається, що ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживала без реєстрації за адресою: с. Спаське вул. Польова, буд. № 3, Новомосковського району Дніпропетровської області, разом зі своїм дядьком - ОСОБА_2 /а.с.7/.

Також, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що з 1980 року їздили разом із заявником до її тітки та дядька в село Спаське. З 2005 року заявник переїхала за адресою: село Спаське, вул. Польова, буд. №3 доглядати за дядьком ОСОБА_2 У 2013 році дядько помер. Заявник з 2005 року доглядала за дядьком, проживала з ним.

Свідок ОСОБА_5 показала, що з 30 червня 1995 року вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4. З 2005 по 2013 рік ОСОБА_1 проживала однією сімєю зі своїм дядьком ОСОБА_2 Доглядала його.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність невизнаних інтересів заявника, які не визнаються нотаріусом на не дають змоги заявнику реалізувати належним чином свої спадкові права.

Вирішуючи заяву суд виходить з наступного.

Відповідно до чч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо встановлення факту проживання однією сімєю не менш, як пять років до часу відкриття спадщини суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В судовому засіданні свідки підтвердили факт спільного проживання заявника та померлого у термін, що перевищує п`ять років до відкриття спадщини та вказали на обставини, які дають можливість суду стверджувати про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були за час життя пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки один щодо одного.

Крім того, факт спільного проживання у термін, що перевищує п`ять років підтверджується також і наданою суду довідкою органу місцевого самоврядування.

Постанова Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», надає розяснення, що при вирішені спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України, про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільними побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також, інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, та мали взаємні права та обов`язки.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що заявник проживала однією сімєю з ОСОБА_2 не менше пяти років до часу відкриття спадщини, вони були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, на виконання вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець прийняв спадщину після смерті спадкодавця та встановлення означеного факту необхідне заявнику для реалізації спадкових прав.

З огляду на викладене, зібрані у справі докази у своїй сукупності та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 12, 77-82, 141-142, 206, 258, 259, 264-265, 268, 294, 319 ЦПК України, суд -

вирішив:

заяву ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої: ІНФОРМАЦІЯ_2; РНОКПП НОМЕР_1), заінтересована особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області (місцезнаходження: пл. Героїв, 1, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область; ) - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2, померлим 27 листопада 2013 року однією сім'єю, не менш, як пять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.О. Парфьонов