Єдиний унікальний номер: 378/318/18
Провадження № 2/378/127/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2018 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Яременко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_3, посилаючись на те, що 28 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ним розірвано шлюб, від якого мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Згідно рішення Ставищенського районного суду від 26 листопада 2012 року у справі № 1024/1528/12 він сплачує аліменти на дитину, сплачує регулярно в більшій сумі і іноді наперед. Відповідно до рішення Ставищенського районного суду Київської області від 05.03.2018р. в справі №378/31/18 провадження №2/378/58/18 змінено розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Ставищенського районного суду Київської області від 26.11.2012р. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), збільшивши мінімальний розмір аліментів, визначивши його в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08 липня 2017 року. Крім ОСОБА_4, він має на утриманні ще малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, також непрацездатну дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею 3-х річного віку. Відповідно до законодавства чоловік повинен утримувати дружину до 3-х річного віку дитини. Діти мають рівні права, дружина теж має право на утримання, а тому є необхідність переглянути розмір аліментів на першу дитину.

Позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішень Ставищенського районного суду Київської області від 26.11.2012р. та 05.03.2018р. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку), що відповідає 50 відсоткам прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення, а також стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Позивач в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про місце і час його проведення, до суду подав заяву, в якій справу просить розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує (а. с. 69), заперечення на відзив (а. с. 65), в якому зазначив, що у відзиві обґрунтування своєї позиції відповідачем зведено до переліку додаткових витрат на першу дитину, порядку отримання та сплати аліментів, що не мають відношення до предмету спору заявленого у позові. Дані обставини, якщо через них є спір, вирішуються відповідно до норм Сімейного Кодексу України. Крім того, відповідач наголошує, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Тобто, відповідач не визнає правомірним свою позовну заяву та рішення суду по ній, також рахує наявність тільки однієї дитини.

Вирішуючи питання щодо аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, у нього виникла підстава звернутися до суду за захистом прав дити і дружини. Він має на утриманні, крім ОСОБА_4 ще малолітню доньку ОСОБА_5, 24.04.2015р., також непрацездатну дружину, яка буде у декретній відпустці до 3-х років дитині. Діти мають рівні права, дружина теж має право на утримання, а тому є необхідність переглянути розмір аліментів на першу дитину. Тобто йде мова про утримання (аліменти) двох дітей, а не про одного. Попереднім судом даний факт встановлено та визнано, але на звернення обох сторін щодо врахування даного факту при визначені розміру аліментів не було взято до уваги. Попередній суд у рішенні вказав на даний факт, що позивач вимагав змінити тільки відсоток від прожиткового мінімуму для дитини, хоч у вимозі вказано про розмір аліментів та відсоток, якому він повинен був дорівнювати, тобто зміну розміру аліментів. Вважає, що поданий відповідачем відзив на позов не містить обґрунтування, що стосуються поданого позову, а тому він підтримує свої вимоги викладені у позовній заяві в повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не прибула, належним чином повідомлена про місце і час його проведення, до суду подала заяву, в якій справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги не визнає (а. с. 59), відзив на позов (а. с. 22-25), в якому позовні вимоги не визнала, просить відмовити в їх задоволені, посилаючись на те, що її сином придбано ноутбук за 18 938 грн. канцтовари - 2036,29 грн. Значні витрати ідуть і на одяг, лише по товарних чеках, які збереглися за 2017 рік сума складає - 10378,72 грн. Значні кошти витрачаються на лікування сина, а саме скелетного дистального прикусу, вестибулярного нахилу верхніх та нижніх різців - на суму 21 100 грн., предявлені чеки на суму - 5 570 грн. Вона працює і фактично утримує сина, а тому її матеріальне становище є скрутним, зменшення розміру аліментів (і так мінімальних) та стягнення судових витрат позбавить дитину частини так необхідних коштів. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачем аліменти сплачуються у мінімальному розмірі визначеному у рішенні суду із запізненням, оскільки він офіційно не працевлаштований і офіційних доходів не має, хоча і має таку змогу. Жодного письмового доказу завчасного перерахування аліментів він суду не подав та не зазначив причин не можливості їх надання. На сьогодні не має правових підстав для врахування істотних обставин зокрема, необхідності утримання «непрацездатної дружини», оскільки ОСОБА_5 24.04.2015 року має повних три роки і дружина вже має можливість працювати та отримувати дохід. Розмір аліментів перераховується поштовим переказом і до 2018 року сплачувався в розмірі 430 грн./на місяць, з 01.01.2018 року він збільшився до 930 грн/місяць, це виключно та мінімальна межа аліментів, яка визначена чинним законодавством України та рішенням Ставищенського райсуду. Жодного разу вона не отримувала кошти чи іншу матеріальну допомогу в більшому розмірі, а ніж визначено рішенням суду. Вона не має власного житла і змушена проживати у будинку з батьками, на ремонт кімнати для дитини в цьому році витратила - 6879 грн. Син ОСОБА_6 навчається в школі і постійно потребує матеріальних витрат на канцтовари, книги, інформаційні технології.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, відзив відповідача на позов та заперечення позивача на відзив, дослідивши письмові докази, оглянувши матеріали справи (№378/31/18, провадження №2/378/58/18), вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК № 091186 (а.с. 7 зв).

Рішенням Ставищенського районного суду Київської області від 05.03.2018 року змінено розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Ставищенського районного суду Київської області від 26.11.2012р. на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку), збільшивши мінімальний розмір аліментів, визначивши його в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08 липня 2017 року (а.с. 8).

24 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_1) Н. А. укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області складено відповідний актовий запис №1514, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії № І-ОК № 186326 (а.с. 6 зв).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 народилася дочка, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії І-ОК № 295194 (а.с. 6).

Із копії довідки №78 від 07 лютого 2018 року Остівської сільської ради Білоцерківського району встановлено, що позивач постійно проживає разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 без реєстрації в с. Блощинці Білоцерківського району, позивач на обліку як безробітний не перебуває (а.с. 7).

Із довідки № 93 від 03.05.2018 року Кривецької сільської ради Ставищенського району встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом з матірю ОСОБА_2 та перебуває на її утримані (а.с. 30).

ОСОБА_2 придбано ноутбук НР РгоВоок 450 G 4 за 18938 грн. (а.с. 35,36).

Відповідач несе додаткові витрати на лікування сина, що підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 38, 39-51).

До тверджень щодо витрат, на які посилається відповідач, як на витрати понесені в звязку з забезпеченням необхідних умов існування дитини (а.с. 32-35, 37, 52-55), суд відноситься критично, оскільки наданих документів не можливо встановити ким були придбанні вказані в них речі і для кого.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд, зокрема враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо необхідності утримання ним дружини, так як вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею 3-х річного віку, оскільки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 , уже виповнилось три роки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки на утриманні позивача на даний час знаходяться дві дитини, що значно погіршує його матеріальне становище, то позов слід задовольнити.

В позовній заяві, поряд з позовними вимогами, позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

У відзиві на позов (а. с. 22-25) відповідач заперечила проти стягнення з неї судових витрат, так як перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

У відповідності до п. 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У нової редакції ЦПК України (стаття 134) є вимога до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи. Наслідком невиконання цього обовязку є залишення позову заяви без руху (стаття 185), а також право суду відмовити у відшкодуванні судових витрат, крім витрат на сплату судового збору (стаття 134). Попередній розрахунок судових витрат є обовязковою складовою як позовної заяви (стаття 175), так і відзиву (стаття 178).

Попередній розрахунок судових витрат позивач до суду не подавав.

Встановлено, що позивачу надано правничу допомогу, що підтверджується копією договору про надання правничої допомоги від 05.02.2018 року, копією акту №1 виконаних робіт від 04.04.2018 року та копією квитанції №2 до прибуткового касового ордера від 26.03.2018 року (а. с. 9-10 зв.).

Із змісту акту №1 виконаних робіт від 04.04.2018 року вбачається, що домовлена вартість послуг з надання професійної правничої допомоги позивача з адвокатом склала 1000 гривень, 70% від вказаної суми позивач спрлатив адвокату передоплатою згідно касового ордеру до квитанції в сумі 700 гривень (а. с. 10). Проте, відповідно до квитанції №2 до прибуткового касового ордера позивач сплатив адвокату вказані 700 гривень за професійну правничу допомогу 26.03.2018 року (а. с. 10 зв.), тобто тоді, коли вищевказаний акт виконаних робіт ще не був складений та підписаний сторонами.

За таких обставин, у суду є сумніви щодо дійсного розміру вартості послуг на професійну правничу допомогу позивачу, так як, поряд з цим, останній попереднього розрахунку судових витрат до суду не подавав.

Таким чином, суд вважає, що у стягненні витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України слід стягнути судовий збір в розмірі 704, 80 грн..

Керуючись ст. ст. 181, 182, 192 СК України, п. 48 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», ст. ст. 4, 10, 12, 81, 82, 134, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішень Ставищенського районного суду Київської області від 26.11.2012 року та 05.03.2018 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх в розмірі 1/6 частини його доходу (заробітку), що відповідає 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний №, жительки с. Кривець вул. Першотравнева, 7 Ставищенського району Київської області до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

У стягненні витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р. В. Гуртовенко