ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/63/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Даниленко В.В.

при секретарі Слаква О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за скаргою ОСОБА_2, заінтересована особа ОСББ «Молодіжне», на постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

В С Т А Н О В И В :

12.10.2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із скаргою в якій просила: поновити строк для оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дарницького РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві від 31.08.2017 року про відкриття виконавчого провадження №54604133, у зв'язку з виконанням судового наказу №753/16848/16ц, виданого Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з неї на користь ОСББ «Молодіжне» 9 599,71 грн., оскільки вона не погоджується з розрахунком.

Представник скаржника ОСОБА_3 просив скаргу задовольнити у повному обсязі.

Представник Дарницького РВ ДВС м.Києві ГТУЮ у м.Києві та представник ОСББ «Молодіжне» в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги, вказуючи на те, що скаржницею не вірно обрано спосіб захисту своїх прав, тому дії державного виконавця жодним чином не порушую її права.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд встановив такі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Постановою Дарницького РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві від 31.08.2017 року відкрито виконавче провадження №54604133, по судовому наказу №753/16848/16ц виданого 10.10.2016 року Дарницьким районним судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСББ «Молодіжне» 9599,71 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку доводам скарги про неправомірність оскаржуваної постанови, суд керується відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі по тексту - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписом ст. 2 цього Закону засадами виконавчого провадження є верховенство права; обов'язковість виконання рішень; законність; диспозитивність; справедливість; неупередженість та об'єктивність; гласність та відкритість виконавчого провадження; розумність строків виконавчого провадження; співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ст. 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Ст. 18 Закону № 1404-VIII зобов'язує виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 383 ЦПК України).

За ч.1 та ч.2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Копію матеріалів виконавчого провадження суду не надано, та як вбачається зі змісту скарги вбачається, що копію оскаржуваної постанови боржник отримала 12.09.2017р., та просила поновити строк, оскільки хворіла на підтвердження чого надала копію листа непрацездатності, тому суд вважає можливим поновити строк на звернення до суду з даною скаргою.

Відповідно до статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 173 ЦПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення вимог скарги, оскільки, викладені в скарзі доводи спростовуються поясненнями сторін та матеріалами справи, з яких вбачається правомірність дій державного виконавця.

Разом з тим, будь-яких інших доказів що підтверджуть неправомірність дій державного виконавця в частині відкриття виконавого провадження скаржником не зазначено.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 170, 173, 383, 387, 450, 451 ЦПК України, ЗУ «Про Виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2, заінтересована особа ОСББ «Молодіжне», на постанову державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - відмовити

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів із дня її проголошення.

Суддя: