Справа № 639/4445/18
Жовтневий районний суд м.Харкова
у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.
при секретарі Тущенко Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

До Жовтневого районного суду м.Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.12.1987 р., посилаючись на відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на сімейні відносини, що потягло припинення шлюбно-сімейних відносин. З 2015 року проживають окремо, подальше збереження шлюбу неможливе.
В судове засідання позивач надав заяву про підтримання своїх позовних вимог та просив розглядати справу за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася завчасно, належним чином, про причини неявки суд не сповістила, відзив на позов не надала. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Ніконенко) згідно свідоцтва про шлюб серія ІІ-ВЛ № 446474, виданого 19.12.1987 року Близнюківським районним відділом ЗАГС Харківської області, актовий запис № 66, перебувають у шлюбі з 19.12.1987 року (а.с. 10).
Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з 2015 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сімя розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сімї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам.
Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки.
Зазначене конституційне положення знайшло свій подальший розвиток у СК України, відповідно до ст.21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите в цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примущення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається ( ст. 24 СК України).
Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст. 53 СК України).
Відповідно до ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на предявлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних правовідносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах-на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.
В судовому засіданні встановлено, що відносини між подружжям фактично вже вичерпані, відновлювати сімейні стосунки з відповідачем позивачка намірів не має, категорично заперечує проти подальшого збереження сімї. За таких обставин позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 19, 81, 133, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд,-
Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 грудня 1987 року у Близнюківському районному відділі ЗАГС Харківської області, актовий запис № 66 - розірвати.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Сторони: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

СУДДЯ В. Б. Єрмоленко