Справа № 461/2845/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/1677/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року м.Львів

Справа № 461/2845/14-ц

Провадження № 22-ц/783/1677/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Яремко Е.Р.

розглянув апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради

на рішення Галицького районного суду м. Львова, ухваленого у м. Львові 19 квітня 2018 року (суддя Зубачик Н.Б.)

у справі

за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, з участю третьої особи - ЛКП «Центральне», про зобовязання до вчинення дій, -

встановив:

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася з позовом, про зобов'язання ОСОБА_2 - співвласника квартири №8 на вулиці П.Куліша, 25 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовані двері на балконі загального користування біля квартири №8 та привести їх до попереднього стану. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що будинок №25 на вулиці П.Куліша перебуває у віданні Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Центральне». Співвласниками квартири №8 вказаного будинку є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 19 липня 2013 року головою Галицької районної адміністрації ЛМР прийнято розпорядження №303 «Про демонтаж самовільно влаштованих дверей на балконі загального користування на вул. Куліша, 25». Вказаним розпорядженням затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району, зобов'язано ОСОБА_2 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовані двері на балконі загального користування біля квартири №8 та привести їх до попереднього стану. Однак, відповідач вимоги розпорядження у встановлені строки не виконала, про що 4 лютого 2014 року комісією ЛКП «Центральне» складено відповідний акт.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні позову.

Рішення суду оскаржує Галицька районна адміністрація Львівської міської ради. Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вказує, що 6 червня 2013 року ЛКП «Центральне» складено протокол про адміністративне правопорушення №28 про те, що ОСОБА_2 самовільно встановила металеві двері на балконі загального користування будинку №25 на вулиці Куліша, біля своєї квартири. 3 грудня 2009 року адміністративною комісією Галицької районної адміністрації Львівської міської ради винесено постанову №322 про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2, та накладено штраф, який вона оплатила, чим визнала свою вину.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що будинок №25 на вулиці П. Куліша у м. Львові перебуває у віданні Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Центральне».

Відповідно до довідки ЛКП «Центральне» від 30 січня 2014 року №1291 з місця проживання та про склад сім'ї і прописки співвласниками квартири №8 у будинку №25 на вулиці П.Куліша у м. Львові є ОСОБА_2 і ОСОБА_3

У зазначеному будинку відповідач встановила металеві двері на балконі загального користування біля квартири № 8.

З матеріалів справи вбачається, що ЛКП «Центральне» складено протокол від 6 червня 2013 року №28 за ст. 150 КУпАП, про те, що ОСОБА_2 самовільно встановила металеві двері на балконі загального користування будинку №25 на вулиці П.Куліша біля своєї квартири №8.

19 липня 2013 року Галицькою районною адміністрацією ЛМР прийнято розпорядження №302 «Про демонтаж самовільно влаштованих дверей на балконі загального користування на вул. Куліша, 25». Вказаним розпорядженням затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (витяг з протоколу №26 від 2 липня 2013 року §4), а саме зобов'язано ОСОБА_2 - співвласника квартири №8 на вулиці П.Куліша, 25 за власні кошти демонтувати самовільно влаштовані двері на балконі загального користування біля квартири №8 та привести його до попереднього стану.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно з ч.2 ст.319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Постановою Галицького районного суду міста Львова від 28 серпня 2015 року скасовано розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 303 від 19 липня 2013 року «Про демонтаж самовільно влаштованих дверей на балконі загального користування на вулиці П.Куліша, 25».

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року вищевказану постанову залишено без змін.

Відповідно до ст. 48 Конституції України,кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї.

Відповідно до загальнодозвільного принципу особа має право вчиняти дії, які прямо не заборонені законом, тим самим відповідач має право на належні умови проживання, що не порушує норми чинного законодавства.

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції встановив, що позивачем не доведено факт порушення його прав, враховуючи те, що вимоги про зобовязання вчинити дії, що є предметом даного позову, визначені у розпорядженні, яке скасовано.

Виходячи із встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про безпідставність позовних вимог.

З висновками суду належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и в:

Залишити рішення Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2018 року без змін, а апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2018 року.

Головуючий

Судді