Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 310/2284/17

Провадження №22-ц/778/1938/18

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В., Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Евальд Д.Д.,

учасники справи:

особа, дії якої оскаржуються старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 березня 2018 року, повний текст якої складено 03 березня 2018 року, в складі судді Крамаренка А.І., в справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, боржник Міністерство інфраструктури України,

В С Т А Н О В И В :

21.02.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, в обґрунтування якої зазначає наступне

23.01.2018 року до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла його заява про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого листа по справі №310/2284/17.

Проте, Повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №55726739/20.1/12 від 08.02.2018 року вказаний вище виконавчий лист був повернутий на його адресу.

В якості підстави для повернення виконавчого документу державним виконавцем вказаний п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повертається стягувачу, якщо він не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не надав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

На думку державного виконавця вказаний недолік полягає у наступному: «До заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2018 року додано оригінал виконавчого листа від 13.12.2017 №310/2284/17, копію виконавчого листа від 12.01.2018 №310/2284/17, копію виконавчого листа від 13.12.2017 №310/2284/17». В подальшому державний виконавець робить висновок, що до кожного з виконавчих листів необхідно було надати окрему заяву про його примусове виконання.

Таким чином, підставою для відмови виконати рішення суду став факт надання копій інших виконавчих листів, які надавались ним з метою надання додаткової інформації, яка може сприяти виконанню рішення суду. До заяви він також додав й інші документи, зокрема копію свого паспорту та копію рішення апеляційного суду Запорізької області по справі №310/2284/17.

Вказує, що у заяві про відкриття виконавчого провадження він зазначив який саме виконавчий лист необхідно виконати про поновлення на роботі. Єдиний оригінал саме цього листа ним був долучений до заяви.

Вважає, що такі дії державного виконавця є умисними, що підтверджується тим, що він повернув лише один виконавчий лист. Тобто державний виконавець усвідомлював, який саме виконавчий лист підлягає виконанню, а які документи додані інформативно.

Просив суд визнати неправомірним рішення старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, яке оформлене у вигляді Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №55726739/20.1/12 від 08.02.2018 р. Зобовязати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, усунути зазначені порушення та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого листа №310/2284/17 від 13.12.2017 року винести постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочати примусове виконання рішення апеляційного суду Запорізької області по справі №310/2284/17 від 05.12.2017 року

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 березня 2018 року визнано неправомірним рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, яке оформлене у вигляді Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання №55726739/20.1/12 від 08.02.2018 року. Зобовязано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1, усунути зазначені порушення та не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого листа №310/2284/17 від 13.12.2017 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обовязки директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» винести постанову про відкриття виконавчого провадження та розпочати примусове виконання рішення апеляційного суду Запорізької області по справі №310/2284/17 від 05.12.2017 року в цій частині.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи, просив ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає наступне. До заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2018 ОСОБА_2 додано оригінал виконавчого листа від 13.12.2017 №310/2284/17, копію виконавчого листа від 12.01.2018 №310/2284/17, копію виконавчого листа від 13.12.2017 №310/2284/17. Керуючись п. 3розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу. Порушення строку винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, не свідчить про неправомірність його неприйняття. Також згідно ухвали Верховного Суду від 15.02.2018 року, справа №310/2284/17, зупинено виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року в частині стягнення 454871, 39 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, крім зобовязання виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Доводи, викладені у відзиві, відображають позицію, викладену в скарзі на дії державного виконавця (а.с. 56-59).

ОСОБА_2, представник боржника Міністерства інфраструктури України до суду апеляційної інстанції не зявились , повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України ( а.с.69;72).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення представника Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що на виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2017р. у цивільній справі № 310/2284/17 13.12.2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області були видано виконавчий лист за №310/2284/17, про поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов'язки директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт». У виконавчому листі зазначено, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, рішення набрало законної сили 05.12.2017 року (а.с. 7).

23.01.2018 року ОСОБА_2 подав до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа про поновлення його на посаді виконуючого обов'язки директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт». До заяви додав: оригінал виконавчого листа про поновлення на роботі; копію виконавчого листа про скасування наказу Міністерства інфраструктури України; копію виконавчого листа про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; копію паспорта громадянина України; копію рішення апеляційного суду Запорізької області від 05.12.2017 року (а.с. 5).

08.02.2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 складено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, а саме виконавчого листа №310/2284/17 від 13.12.2017 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов'язки директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт». Виконавчий документ був повернутий на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». За змістом Повідомлення державний виконавець прийшов до висновку про необхідність подання стягувачем заяв про відкриття виконавчого провадження до кожної копії виконавчого листа (а.с. 8).

Суд першої інстанції задовольняючи скаргу виходив з того, що державний виконавець Канцедал О.О. безпідставно повернув виконавчий документ стягувачу, оскільки в заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач ОСОБА_2 безпосередньо зазначив який виконавчий лист необхідно виконати - «про поновлення на роботі в.о. директора ДП БМТП з 19.04.2017 року», та додав до заяви оригінал саме цього виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.6 ч. 4 ст. 4. Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його предявлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Із заяви ОСОБА_2 від 23.01.2018 року вбачається, що він просить відкрити виконавче провадження за виконавчим документом про поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов'язки директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт», виданого Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 13.12.2017 року по справі № 310/2284/17. До заяви додано оригінал зазначеного виконавчого листа.

Повідомлення №55726739/20.1/12 від 08.02.2018р. винесено державним виконавцем саме про повернення виконавчого листа про поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов'язки директора державного підприємства «Бердянський морський торговельний порт» з підстав визначених п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_2 разом з оригіналом виконавчого листа подав заяву про відкриття виконавчого провадження, судом першої інстанції вірно зазначено, що підстав, передбачених п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення цього виконавчого документа у державного виконавця не було.

Також не може бути підставою для відмови у задоволенні цієї скарги і той факт, що ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року було зупинено виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 05 грудня 2017 року в частині стягнення 454871,39 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, крім зобовязання виплати ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, оскільки на час винесення повідомлення №55726739/20.1/12 від 08.02.2018р. вказана ухвала Верховного Суду ще не була постановлена.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, встановлення невідповідності висновків, викладених в ухвалі, обставинам справи, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції є такою, що постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають дійсним обставинам справи та письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 березня 2018 року в цій справі залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 травня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_3