Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 336/2414/18 Головуючий у 1-й інстанції: Суркова В.П.
провадження № 22-ц/778/3053/18 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ у особі представника Борисенко Тетяни Василівни на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2018 року про повернення позовної заяви Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_4, треті особи - Управління МВС України в Запорізькій області, Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області про стягнення витрат на утримання в начальному закладі,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи - Управління МВС України в Запорізькій області, Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області про стягнення витрат на утримання в начальному закладі.

Ухвалою судді від 16.05.2018р. позовну заяву було залишено без руху у зв'язку з недодержанням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, позивачу наданий строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків позовної заяви протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2018 року позовну заяву Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ визнано неподаною та повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ у особі представника Борисенко Т.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядає-

ться за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ви-

мог ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Встановлено, що 07 травня 2018 року Дніпропетровський державний університет внутрішніх (далі - ДДУВС) справ звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, треті особи - Управління МВС України в Запорізькій області, Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області про стягнення витрат на утримання в начальному закладі (а. с. 1-6).

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2018 року позовну заяву залишено без руху з тих підстав, що позивачем не надано належним чином оформлений платіжний документ, а саме: платіжне доручення № 3734 від 06.04.2018 року не містить підпису та печатки банківської установи. Надано позивачеві строк для усунення недоліків.

На виконання вищевказаної ухвали 06 червня 2018 року позивачем направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви, а також з метою підтвердження оплати судового збору за подання позовної заяви надано виписку з рахунку ДДУВС за 06.04.2018 року.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2018 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу через те, що ДДУВС визначені недоліки позовної заяви у встановлений судом строк не усунув, оскільки надані на підтвердження сплати судового збору платіжне доручення та виписка з особового рахунку ДДУВС не містять інформації щодо банківської установи, в якій відкрито особовий рахунок позивача (назва банку), що унеможливлює заповнення необхідних даних та перевірку цих даних щодо зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України перед відкриттям провадження у справі.

Вказані висновки суду першої інстанції є помилковими та передчасними, оскільки суд першої інстанції належним чином не перевірив надані документи на підтвердження сплати судового збору.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк, не надав належного документу, підтверджуючого сплату судового збору та його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційний суд визнає, що відповідно до змісту наведених норм процесуального права на позивача обґрунтовано покладено процесуальне зобов'язання виконати вимоги, які стали підставою для залишення позовної заяви без руху.

Проте, суд першої інстанції, постановляючи 16 травня 2018 року ухвалу про залишення позову ДДУВС без руху, не в повній мірі дотримався вимог частини 2 статті 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху через її невідповідність вимогам статті 175, 177 ЦПК України, окрім недоліків позовної заяви, суд повинен обов'язково зазначити спосіб їх усунення.

Вказуючи про невідповідність позовної заяви вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України щодо неналежного підтвердження сплати судового збору через відсутність на платіжному дорученні підпису та печатки банківської установи, а також відсутність підтвердження зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судом першої інстанції не було вказано, у який спосіб мають бути усунуті виявлені ним недоліки позовної заяви.

Отже, залишаючи позов без руху, суд першої інстанції всупереч вимог ч. 2 ст. 185 ЦПК України виклав загальні положення щодо процедури оплати та зарахування судового збору, вказуючи про недоліки позову, не зазначив спосіб їх усунення.

На виконання ухвали суду позивач подав заяву від 04.06.2018 №1/2396 про усунення недоліків, в якій було надано пояснення, що на підставі розпорядження КМУ від 15.11.2017 № 816-р «Деякі питання дистанційного обслуговування розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів» ДДУВС з 01.01.2018 року перейшов на дистанційне обслуговування «Клієнт казначейства - Казначейство», у зв'язку з чим отримати підтвердження оплати за товари та послуги стало можливим лише в електронному вигляді на офіційному сайті «Клієнт казначейства - Казначейство». Тому платіжне доручення № 3734 від 06.04.2018 року про сплату судового збору просив вважати оригіналом, оскільки отримання платіжного доручення з відміткою інспектора територіального підрозділу ДКСУ стало неможливим.

З метою підтвердження оплати судового збору за подання позовної заяви ДДУВС додаткового додано виписку з рахунку Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ за 06.04.2018р., у якій відслідковується проведення сплати судового збору за квитанцією № 3734.

Відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 10.02.2016 № 2673/6/99-99-19-02-02-15, виписка з особового рахунка клієнта банку може слугувати як документ, що підтверджує суму витрат на оплату банківських послуг з розрахунково-касового обслуговування, за умови зазначення в ній інформації про надання банком таких послуг, сум операцій та заповнення обов'язкових реквізитів.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, та Положенням про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженим Постановою правління Національного банку України від 30.12.1998 № 566, визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Згідно з п 5.5. Положення № 254 виписка з Системи дистанційного обслуговування клієнтів, яка направляється на підтвердження сплати ДДУВС судового збору за подання позову, містить всі необхідні реквізити, а саме: номер особового рахунку; дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; суму вхідного залишку за рахунком; номер рахунку кореспондента; код банку-кореспондента; номер документа; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суму оборогів за дебетом та кредитом рахунку: суму вихідного залишку, а також містить електронний цифровий підпис уповноваженої особи університету.

Таким чином, платіжне доручення № 3734 від 06.04.2018 року має всі необхідні реквізити, у тому числі назву фінансової установи, в якій відкрито рахунок, код установи та номер рахунку. Зокрема в частині платіжного доручення, де зазначаються реквізити платника у графі «Банк платника» значено «Державна казначейська служба України, м. Київ». У виписці з рахунку за 06.04.2018р. в горі з лівої сторони зазначено «Державна казначейська служба України. Система дистанційного обслуговування клієнтів».

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ДДУВС є обґрунтованими, а ухвала судді Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 06 червня 2018 року підлягає скасуванню у відповідності до положень ст.. 379 ЦПК України з направленням матеріалів за позовом ДДУВС на новий розгляд питання щодо його прийнятності до розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 379, 382 - 384, 389 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ у особі представника Борисенко Тетяни Василівни задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2018 року скасувати, матеріали за позовом ДДУВС направити для продовження розгляду до суду першої інстанції щодо питання прийнятності позовної заяви до розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Постанову складено 27 серпня 2018 року.

Головуючий:

Судді: