Провадження № 2/161/524/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Пушкарчук В.П.,

з участю секретаря судового засідання - Загоровської І.І.,

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення із займаного приміщення та зняття з реєстрації, -

в с т а н о в и в:

Волинський обласний учбовий центр підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення із займаного приміщення та зняття з реєстрації

Свої вимоги обґрунтовує тим, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 є об'єктом державної власності в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України і перебуває в оперативному управлінні та на балансі Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів агропромислового комплексу, як гуртожиток.

Згідно Положення про гуртожиток Волинського ОУЦ АПК визначено, що гуртожиток призначений для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Заселення проводиться на підставі ордеру з обов'язковим щорічним укладенням договору з мешканцями не більше ніж на 1 рік, жила площа надається в гуртожитку за спеціальним рішенням адміністрації ВОУЦ АПК та профспілкового комітету, на підставі рішення адміністрація видає спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення.

У кімнатах № НОМЕР_1-НОМЕР_2 зазначеного гуртожитку зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Позивач вважає, що вказані особи проживають в гуртожитку без законних підстав, ніколи не працювали, не навчалися в учбовому центрі, не було спільного рішення адміністрації ВОУЦ АПК та профспілкового комітету, їм не було видано ордер на проживання в даному гуртожитку, договору найму (оренди) не було укладено. Дані особи мають інше житло за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 витрат по утриманню квартири в гуртожитку не несе, самовільно переобладнала приміщення, чим порушила права інших осіб, які проживають в гуртожитку.

На підставі наведеного позивач просить виселити відповідачів з займаного приміщення та зняти з реєстрації.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити. Суду пояснила, що гуртожиток з 90-х років завжди був на балансі ВОУЦ АПК, яке дозволяло пожити там відповідачам. Категорично заперечувала факт видачі ордеру будь-якому члену сім'ї ОСОБА_3. Як доказ, що ордер ніколи не видавався, було надано суду Книгу видачі ордерів, виданих з 1991 по 2007 рік. Відтак, вважає, що відсутня жодна правова підстава для проживання відповідачів у займаному ними приміщенні гуртожитку.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що ОСОБА_3 та члени її сім'ї з 1993 року проживають у гуртожитку Волинського ОУЦ АПК. Підставою для вселення був ордер, виданий на ім'я її чоловіка-ОСОБА_5 Оригінал ордера, який був підставою для вселення ОСОБА_3 у кімнати НОМЕР_1-НОМЕР_2 не зберігся. Однак, Рокининівська селищна рада неодноразова підтверджувала факт видачі позивачем ордеру для мешканців 1 і 2 поверхів гуртожитку, що вбачається із листа № 1.10-2/291 від 13.06.2007 та доповнення №66/1.10-2 від 25.02.2010 до заяви-звернення ОСОБА_3 також зазначив, , що ОСОБА_3 на правовій підставі було поселено до кімнат НОМЕР_1-НОМЕР_2 гуртожитку. Впродовж майже 15 років відповідачка вважає дані кімнати своїм житлом, сплачує комунальні платежі, квартплату та утримує кімнати в належному для проживання стані.

Заслухавши представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 є об'єктом державної власності в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України і перебуває в оперативному управлінні та на балансі Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів агропромислового комплексу, як гуртожиток для проживання слухачів, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер 25620821 від 15.08.2014 (а.с.5), листом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.07.2012 (а.с.11) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 25621022 від 15.08.2014 (а.с.6-7), з якого вбачається, що рішення про державну реєстрацію права власності прийнято 17.06.2014.

Відповідно до Положення про гуртожиток ВОУЦ АПК, затвердженого спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ВОУЦ АПК, протокол №3 від 30.11.2007, визначено, що гуртожиток призначений для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Заселення проводиться на підставі ордеру з обов'язковим щорічним укладенням договору з мешканцями не більше ніж на 1 рік. Жила площа надається в гуртожитку за спеціальним рішенням адміністрації ВОУЦ АПК та профспілкового комітету. На підставі рішення адміністрація видає спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не має право бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного ним приміщення або обмежений у праві користуватись жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян.

Статтею 109 ЖК Української РСР передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статі 116 ЖК Української РСР передбачено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідного ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов'язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі. Відповідно до ст. 127 ЖК Української РСР та п. 2 Примірного положення про гуртожитки, гуртожиток - це спеціально споруджений або переобладнаний жилий будинок, який використовується для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Відповідно до вимог статті 128 ЖК Української РСР жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету. Статтею 129 ЖК Української РСР передбачено, що на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний орден, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу.

З дослідження копій книги видачі ордерів, вбачається, що в період з 1991 року по 2007 рік будь-якому члену сім'ї ОСОБА_3 ордер на заселення кімнати в гуртожитку № НОМЕР_1-НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_2, не видавався.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовна вимога Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів агропромислового комплексу про виселення ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягає до задоволення.

Вимога позивача про зняття з реєстраційного обліку відповідачів не підлягає до задоволенню, оскільки безпосередньо рішення суду про виселення є підставою для вчинення відповідних дій, щодо зняття осіб з реєстраційного обліку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 81, 133, 137,141,263, 265, 268,273, 354 ЦПК України, ст. 109, 116, 128, 129, 130 ЖК УРСР, Положенням про гуртожитки, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з займаного приміщення за адресою: АДРЕСА_2, кімнати № НОМЕР_1-НОМЕР_2, без надання їм іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Волинського обласного учбового центру підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації кадрів АПК судовий збір у розмірі 1600 (тисяча шістсот) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (десяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16.08.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук