Справа № 288/1134/18
Провадження № 2/288/643/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2018 року. смт. Попільня

Суддя Попільнянського районного суду Житомирської області - Зайченко Є. О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі старшого державного виконавця Дідківського Андрія Савелійовича про заборону використання звіту № 180724/071 ФОП ОСОБА_2, у тому числі, але не виключно - для визначення наявності, назви, власника, цільового призначення та ринкової ціни нерухомості, зобовязання повернути виконавчий лист стягувачу, визнання виконавчого листа № 288/763/13-ц, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулася до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі старшого державного виконавця Дідківського Андрія Савелійовича про заборону використання звіту № 180724/071 ФОП ОСОБА_2, у тому числі, але не виключно - для визначення наявності, назви, власника, цільового призначення та ринкової ціни нерухомості, зобовязання повернути виконавчий лист стягувачу, визнання виконавчого листа № 288/763/13-ц, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області таким, що не підлягає виконанню.

Частиною третьою статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Позивач на вказаній стадії цивільного процесу зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення, оскільки від того наскільки правильно обрано спосіб судового захисту, залежить значною мірою і правильне вирішення спору та своєчасний і швидкий розгляд справи.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги до Відповідача, з огляду на норми матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач заявляючи позов до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі старшого державного виконавця Дідківського Андрія Савелійовича про заборону використання звіту № 180724/071 ФОП ОСОБА_2, у тому числі, але не виключно - для визначення наявності, назви, власника, цільового призначення та ринкової ціни нерухомості, зобовязання повернути виконавчий лист стягувачу, визнання виконавчого листа № 288/763/13-ц, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області таким, що не підлягає виконанню, не чітко викладено зміст позовних вимог, не зазначено докази, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, не зазначено норму права, яка регулює спірні правовідносини. Викладене в позовній заяві вказує на те, що позивач фактично оскаржує рішення державного виконавця, які стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів виконавчої служби, а тому їх слід розглядати за правилами Розділу VІІ ЦПК України.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно частини п'ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Пунктом 24 Постанови № 6 Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов'язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб'єкт оціночної діяльності - суб'єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». При цьому суди мають враховувати, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному проваджені, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності. Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Слід зазначити, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положенням ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. (пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах»)

Таким чином, Позивачем не додано до матеріалів позовної заяви докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги до Відповідача, зокрема рішення суду № 288/763/13-ц, на яке вона посилається в позовній заяві; позивачем взагалі не зазначено жодної інформації про стягувача, який являється стороною виконавчого провадження. Позивачу належить визначитися з способом, яким належить здійснювати захист своїх порушених прав, як стороні виконавчого провадження; зазначити вимоги, які стосуються оскарження дій державного виконавця (виключити з числа вимог, вимоги, які підлягають розгляду в порядку позовного провадження); зазначити, які саме дії призвели до порушення її прав, та коли саме вона дізналася про порушення її прав, оскільки відповідно до положень пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, надати іншу докази на підтвердження своїх стверджень та зазначити, чому ним обрано саме такий спосіб звернення до суду за захистом своїх порушених чи не визнаних прав.

Позивач не зазначаючи вказаних вище обставин та доказів, порушує право відповідачів на захист, оскільки незрозумілість, нечіткість обставин, якими обґрунтовуються заявлені до них вимоги, позбавляє їх можливості оформлення відзиву відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» пункту 3 статті 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За наведених обставин позивачу слід надати термін для виправлення недоліків позовної заяви, шляхом подачі позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі старшого державного виконавця Дідківського Андрія Савелійовича про заборону використання звіту № 180724/071 ФОП ОСОБА_2, у тому числі, але не виключно - для визначення наявності, назви, власника, цільового призначення та ринкової ціни нерухомості, зобовязання повернути виконавчий лист стягувачу, визнання виконавчого листа № 288/763/13-ц, виданого Попільнянським районним судом Житомирської області таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків, не більше як 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз'яснити позивачу, що якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко