ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2309/18 Номер провадження 22-ц/814/657/18Головуючий у 1-й інстанції Новак Ю.Д. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Абрамова П.С., Хіль Л.М., при секретарі судового засідання: Діхтяр Т.В., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 31 жовтня 2018 року по справі за поданням заступника начальника Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Гавриленко Д.М. про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до погашення заборгованості за виконавчим документом,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року заступника начальника Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Гавриленко Д.М. звернувся до суду з поданням про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України до погашення заборгованості за виконавчим документом. В обґрунтування подання зазначає, що державним виконавцем з метою виявлення майна, зареєстрованого за боржником та встановлення джерелом отримання ним доходів, державним виконавцем було направлено запити до реєструючих право власності установ. Так, у відповідності до запитів до УПФ інформація про осіб, які отримують пенсію відсутня. Державним виконавцем 06.06.2018 року та 19.09.2018 року здійснено виходи за адресою АДРЕСА_1, однак боржник на момент виходу за даною адресою бу відсутній, залишено повідомлення про виклик боржника до відділення на 07.06.2018 та 20.09.2018, на які боржник не з'явився.

Дані обставини свідчать про свідоме ухилення боржника від виконання рішення суду, яке станом на 10.10.2018 року не виконано.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2018 року подання заступника начальника Подільського ВДВС М. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Гавриленко Д.В. про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до погашення заборгованості за виконавчим документом - задоволено.

Застосовано заходи для забезпечення виконання рішення суду до ОСОБА_2, громадянки України,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер:НОМЕР_1, проживаючої: АДРЕСА_1, у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Не погодившись із вказаною ухвалою її в апеляційному порядку оскаржив боржник посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Зазначає, що районним судом не враховано, що божник не знала про наявність рішення Полтавського окружного адміністративного суду№816/1363/14 від 10.07.2014 року та тим більше про відкрите виконавче провадження та виконавчі дії. Також проігноровано факт, що боржник уже тривалий час з 19.10.2010 року проживає за адресою АДРЕСА_2, за якою жодної повістки чи рішення суду отримано не було. Факт проживання за даною адресою підтверджується штампом у паспорті та довідки №123 від 08.11.2018 року.

Також, суд першої інстанції передчасно дійшов висновку щодо ухилення від виконання рішення суду, оскільки у власності боржника відсутнє будь-яке майно.

На апеляційну скаргу Подільський ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області надіслав відзив у якому зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм як матеріального так і процесуального права.

У відповідності до ЗУ «Про виконавче провадження», 13.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яке направлено на адреси сторін. Боржникові постанову про відкриття виконавчих проваджень направлено рекомендованим листом, що підтверджується реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції за 03.08.2016.Згідно ч.1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяв на той час) та ч. 1 ст. 28 Закону, що діяв станом на 18.10.2018, тобто на дату винесення подання державного виконавця до суду про встановлення тимчасового обмеження, боржник вважається повідомлений про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» № 3857-ХІІ у редакції від 10.12.2015 року встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Враховуючи те, що боржником виконавчий документ не виконано і будь-яких дій щодо погашення заборгованості не вчинялося, тому 18.10.2018 року державним виконавцем подано подання до Ленінського районного суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

Судове засідання проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі. На момент розгляду справи були присутні представники апелянта та зацікавленої особи, заявник будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не з'явився подавши заяву з проханням справу слухати у його відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи подання заступника начальника Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Гавриленко Д.В., погодженого в.о. начальника Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Лукашенко А.М. про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до погашення заборгованості за виконавчим документом районний суд виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, оскільки за останнім відсутнє будь-яке рухоме майно та при цьому, останній не реагує на виклики та повідомлення державного виконавця щодо виконання рішення суду.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком районного суду виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження №51417820 з примусового виконання виконавчого листа №816/1363/14 від 10.07.2014, виданого Полтавським окружним адміністративним судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області заборгованості у розмірі 248846 грн. 06 коп.(а.с.5-6)

У відповідності до вимог ст. ст.17, 19,20 25 ЗУ «Про виконавче провадження» у даному виконавчому провадженні державним виконавцем 13.06.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.(а.с.7-8)

В результаті вжитих дій державним виконавцем встановити майно, на яке може бути звернуто стягнення не вдалось, так станом на 10.10.2018 року рішення суду не виконано, борг боржником перед стягувачем не погашено.

Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до вказаної правової норми громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Такі обмеження права громадян України на виїзд за кордон у конкретно визначених законом випадках мають тимчасовий характер і зумовлені необхідністю забезпечення захисту прав і законних інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ч.2 п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, представник ДВС вказував на те, що боржник навмисне ухиляється від виконання зобов'язань за судовим рішенням.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Також, відповідно до інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, встановлений порядок звернення державного виконавця з поданням до суду щодо обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в'їзду в Україну у разі невиконання боржником своїх зобов'язань. Вказаний нормативно-правовий акт передбачає, що подання державного виконавця повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Сам по собі факт не виконання боржником свого обов'язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов'язань.

У матеріалах справи відсутні докази щодо отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, повідомлень про виклик боржника до ВДВС на 07.06.2018 р. та 20.09.2018 р.

Всі матеріали по виконавчому провадженню які направлялися боржнику, надсилалися на адресу АДРЕСА_1, однак ОСОБА_2 проживає та зареєстрована з 19.10.2010 року за адресою АДРЕСА_2.(.а.с.39)

Тобто боржник належним чином не був повідомлений про відкриття виконавчого провадження про його виклик до ВДВС та будь-які дії вчинені виконавчою службою по відношенню до неї.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України. Окрім цього, факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні. Відсутність майна у боржника не може бути доказом ухилення від виконання зобов'язання.

Доказів належного примусового виконання судового рішення державним виконавцем у встановленому законом порядку та ухилення боржника від примусового виконання судового рішення - державним виконавцем теж суду не надано.

Отже, державним виконавцем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які він посилається в своєму поданні. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, про здійснення виходів державного виконавця по місцю проживання боржника, який за адресою АДРЕСА_1 був відсутній, та на отримання залишених повідомлень щодо виклику боржника до ВДВС, в зв'язку з чим у суду немає підстав вважати, що ОСОБА_2 своїми умисними діями перешкоджає виконанню судового рішення.

Враховуючи викладені норми та обставини, колегія суддів приходить до висновку про відсутність у суду першої інстанції на час постановлення оскаржуваної ухвали підстав для обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

За таких обставин колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу та скасовує ухвалу районного суду, а в забезпеченні позову відмовляє.

Керуючись ст.ст.374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31 жовтня 2018 року - скасувати.

У задоволенні подання заступника начальника Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Гавриленко Д.В., погодженого в.о. начальника Подільського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області Лукашенко А.М. про вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до погашення заборгованості за виконавчим документом - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 13 грудня 2018 року.

Головуючий - суддя:________________Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ П.С. А брамов ______________ Л.М. Хіль