РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1951/18

21 серпня 2018 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Рубельського О. С.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше як 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та стягувати їх до досягнення сином повноліття.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та пояснила, що коштів на утримання сина відповідач добровільно не надає. Вона працює на приватному підприємстві «Костопілський маргариновий завод» та отримує заробітну плату в середньому 3200 грн. щомісячно, частину грошових коштів витрачає на оплату комунальних послуг, продукти харчування, тому даних коштів не вистачає.

Відповідач до початку судового засідання подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого визнає позовні вимоги частково у розмірі 1/10 частини його доходів, але не менше 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що має хронічні захворювання і потребує постійного комбінованого лікування, також на його утриманні знаходиться непрацездатний батько та їхня спільна з позивачкою дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання у Вінницькому національному медичному коледжі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково у розмрі 1/10 частини його доходів, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши думку позивача та відповідача, свідків, всебічно та неупереджено дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони, від подружнього життя мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у свідоцтві про народження яких відповідач записаний батьком, що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серії НОМЕР_1 від 19.04.2018 року та серії НОМЕР_2 від 14.07.2000 року.

З довідки про доходи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює військовослужбовцем у військовій частині НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ). Отримує заробітну плату в середньому 10000 щомісячно.

Відповідач, будучи допитаний як свідок, в судовому засіданні пояснив, що повністю утримує старшу доньку ОСОБА_4 , яка навчається та проживає з бабою, крім того надає матеріальну допомогу сину ОСОБА_3 , нещодавно купив йому одяг на суму 3000 грн. Власного житла не має, користується автомобілем ВАЗ 2109. Знає, що син хворіє. Його батько пенсіонер, отримує пенсію та має субсидію, крім того здає землю в оренду.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що її повністю забезпечує батько, надає кошти в розмірі приблизно 4000 грн. щомісячно.

Згідно з ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків та інші обставини, що мають істотне значення. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, працює офіційно та отримує регулярний дохід, а також те, що він повністю утримує старшу доньку ОСОБА_4 , що підтверджується її показами, даними в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, а саме суд вважає за правильне щомісячний розмір аліментів призначити в розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше як 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, призначаючи аліменти, згідно ч.1 ст.191 СК України, від дня пред`явлення позову.

У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 704,80грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 84, 180, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 13, 76, 81, 82, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 289, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач:

ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; ІПН: НОМЕР_4 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_3

Повний текст рішення виготовлено 23 серпня 2018 року.

СуддяП. В. Олійник