АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 757/64153/17
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4423/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Писанець В.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

31 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Саліхова В.В., Стрижеуса А.М.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», Вишгородського районного підрозділу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» про захист прав споживачів, визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов'язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року позивачка звернулась з даним позовом до відповідачів, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 22 лютого 2016 року відповідачами відключено її садовий будинок, розташований по АДРЕСА_1, від електропостачання, що завдало їй матеріальних збитків в розмірі 345694 грн. 55 коп. та спричинило моральної шкоди, яку вона оцінює у 50000 грн.

Просила визнати протиправними дії ТОВ «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» щодо припинення з 22 лютого 2016 року постачання електричної енергії до садового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, визнати протиправною бездіяльність ПАТ «Київобленерго» в особі Вишгородського районного підрозділу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» щодо вжиття заходів по відновленню електропостачання до зазначеного садового будинку, зобов'язати ТОВ «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» відновити постачання електричної енергії до садового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, стягнути солідарно з відповідачів 345694 грн. 55 коп. матеріальних збитків та 50000 грн. моральної шкоди.

Одночасно позивачкою подано заяву про забезпечення позову шляхом зобов'язання ПАТ «Київобленерго» в особі Вишгородського районного підрозділу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» та ТОВ «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» відновити постачання електричної енергії до садового будинку, розташованого по АДРЕСА_1.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року заяву задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Київобленерго» в особі Вишгородського районного підрозділу Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» та ТОВ «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» відновити постачання електричної енергії до садового будинку, розташованого по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ТОВ «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» подало апеляційну скаргу, в якій представник просив ухвалу скасувати, вважаючи, що судом допущено порушення процесуального права, ухвала є необґрунтованою та постановлена з порушенням чинного законодавства.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема встановлення обов'язку вчинити певні дії.

Задовольняючи вищезазначену заяву, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясовувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам. При оцінці зазначеної співмірності, суди повинні також враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті, зокрема слід особливо брати до уваги, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням заходів забезпечення позову. Зокрема обмеження господарського суб`єкта можливості користуватися та розпоряджатися власним майном призводить до наслідків, які іноді можуть бути незворотними.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

З матеріалів справи вбачається, що однією із вимог позовної заяви є зобов'язання відновити постачання електричної енергії до садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, обраний захід забезпечення позову є тотожним задоволенню позовної вимоги ОСОБА_3, що суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія «Рівьєра Вілас» задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 21 лютого 2018 року скасувати,прийняти постанову наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 1 червня 2018 року.

Головуючий

Судді