Ухвала

"04" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Мовлянова М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання відповідача ОСОБА_1 про прийняття зустрічного позову,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Відповідачем до суду подано зустрічний позов до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суду подав клопотання про відкладення розгляду справи через його зайнятість у розгляді іншої справи.

Беручи до уваги вимоги закону щодо строків розгляду справ, а також враховуючи те, що відповідач не надав належних доказів на підтвердження причин його неявки в судове засідання, тому судом визнані причини неявки відповідача до суду неповажними та вважає за можливе провести судове засідання без участі відповідача.

Представники позивача заперечували проти прийняття зустрічного позову, посилаючись недоцільність та безпідставніть його долучення до даної справи.

Вислухавши думку представників позивача з приводу поданого відповідачем зустрічного позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов'язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як роз'яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об'єднання і роз'єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Змістом заявлених вимог у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідно положень ст. 625 ЦК України за невиконання ОСОБА_1 рішення Броварського міськрайонного суду Київської області по справі № 361/4826/14-ц, відповідно якого присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації вартості ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 240 100 грн. та судових витрат в сумі 5 401 грн.

У той же час за вимогами зустрічного позову ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 проценти за користування позикою за період з 14.11.2015 року по 14.11.2018 року в сумі 55 718 грн.31 коп., інфляційне збільшення боргу за період з 01.02.2016 року по 31.10.2018 року в сумі 41 134 грн. 76 коп. та 3 % річних за вказаний період в сумі 9 422,86 грн.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для прийняття зустрічного позову та його об'єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки вимоги за обома позовами не являються однорідними, як за предметами позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, виникають із різних правовідносин, що зумовлюють самостійний предмет їх доказування, тому спільний розгляд заяв є недоцільним.

При цьому відповідач не позбавлений права звернутися до суду з окремим позовом про стягнення процентів за користування позикою, інфляційних втрат та трьох процентів річних, що є предметом спору за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 193, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування позикою, інфляційних втрат та трьох процентів річних відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2018 року.

Суддя Л.М.Виниченко