єдиний унікальний номер справи 531/2066/15-ц
номер провадження 4-с/531/11/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Попова М.С.,

за участю секретаря Клименко Т.М.,

представника скаржника ОСОБА_1,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та на постанову Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою на постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та на постанову Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження з тих підстав, що на підставі постанови Карлівського РВ ДВС відкрите виконавче провадження №52016627 з примусового виконання виконавчого листа, який видав Карлівський районний суд 03 серпня 2016 року. Скаржник вважає, що державний виконавець зобовязаний був повернути виконавчий лист стягувану без прийняття до виконання в звязку з тим, що у ньому відсутні відомості щодо ідентифікаційного коду стягувача та боржника. Крім того, скаржник вважає, що рішення суду, на підставі якого видано вказаний виконавчий лист, не має зобовязального характеру по відношенню до боржника, оскільки відсутні будь-які посилання на те, які дії, згідно вказаного судового рішення, повинна вчиняти боржник на користь стягувача. В звязку з викладеним, скаржник просить скасувати постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2018 року про відкриття виконавчого провадження, а також з аналогічних підстав і постанову Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився. Від начальника Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області надійшло заперечення, згідно якого просив відмовити в задоволенні скарги з підстав, викладених у ньому.

Представник Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не зявився. Від нього надійшов відзив на скаргу, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні скарги та розглянути справу за його відсутністю.

Вислухавши скаржника, стягувача, дослідивши додані до скарги матеріали та матеріали додані до заперечення, суд приходить до наступних висновків.

До скарги не було додано копії оскаржуваної постанови Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження, але така копія була додана до заперечення начальника Карлівського РВ ДВС.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакція, яка діяла станом на момент відкриття виконавчого провадження, так і в діючій редакції, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, яка діяла станом на момент відкриття виконавчого провадження, зазначено вимоги до виконавчого документа, а саме: у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, імя, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, імя та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк предявлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків), місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів звязку та адреси електронної пошти.

Тобто, посилання скаржника на невідповідність виконавчого документа, на підставі якого було відкрито виконавче провадження вимогам Закону, а саме відсутності відомостей щодо ідентифікаційного коду стягувача та боржника, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах Закону, оскільки наявність такої інформації у виконавчому документі на час відкриття провадження в справі не була обовязковою.

Щодо посилання скаржника про те, що рішення суду не має зобовязального характеру по відношенню до боржника, оскільки відсутні будь-які посилання на те, які дії згідно судового рішення, повинна вчиняти боржник на користь позивача, в звязку з чим державний виконавець повинен був, на підставі п. 7 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», повернути виконавчий лист стягувану без прийняття до виконання.

З цього приводу суд має зазначити, що резолютивна частина рішення Карлівського районного суду від 08 червня 2018 року, на підставі якого видано виконавчий лист, на примусове виконання якого відкрито виконавче провадження №52016627, викладено наступним чином: «Усунути перешкоди у спілкуванні батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення періодичних побачень сина та батька, а саме: - побачення протягом 2-х вихідних або святкових днів поспіль (одна ніч) один раз на місяць, кожного місяця, починаючи з 09.00 год. першого дня і до 19.00 год. другого дня, за місцем проживання батька або за згодою сторін та за бажанням дитини в іншому місці; - додаткових побачень у період літніх канікул терміном 15 календарних днів (14 ночей) поспіль - починаючи з 09.00 год. першого дня і до 19.00 год. пятнадцятого дня або в окремі дні (в сумі 15 днів) з 09.00 год. і до 19.00 год. кожного дня, за місцем проживання батька або за згодою сторін та за бажанням дитини в іншому місці; - додаткових побачень у період зимових канікул терміном 2 календарні дні (1 ніч) поспіль - починаючи з 09.00 год. першого дня і до 19.00 год. другого дня або в окремі дні (в сумі 2 дні) з 09.00 год. і до 19.00 год. кожного дня, за місцем проживання батька або за згодою сторін та за бажанням дитини в іншому місці. Зобовязати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, при визначенні днів побачень із сином або при проведенні таких, не порушувати інтереси ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в частині відвідування ним гуртків, шкіл, секцій за графіком». Тобто, вказівка в резолютивній частині судового рішення про усунення перешкод і є саме зобовязанням боржника вчинити певні дії (утриматись від їх вчинення) на користь стягувача, а тому доводи скаржника спростовуються самим рішенням суду.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні скарги на постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження відмовити.

Щодо оскарження постанови Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження, то в цій частині скарга також не підлягає задоволенню, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, яка є незмінною з моменту відкриття виконавчого провадження, виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувану.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, яка є незмінною з моменту відкриття виконавчого провадження, передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Розділом V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року (в редакції наказу Міністерства юстиції України №2832/5 від 29 вересня 2016 року), визначено порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень. Зокрема, в пункті 6 зазначено, що виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) всіх державних виконавців органу державної виконавчої служби; утворення виконавчої групи при кількох органах державної виконавчої служби; якщо виконавчі провадження щодо одного й того самого боржника відкриті в різних органах державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення.

Пункт 7 вказує, що передача виконавчих проваджень на виконання може здійснюватися: у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 6 цього розділу, - за рішенням державного виконавця, на виконанні у якого перебуває виконавче провадження; до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, інших органів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо будь-яких виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби; до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби, відділів державної виконавчої служби та виконавчих груп, утворених при цих органах, - за рішенням начальника управління державної виконавчої служби щодо виконавчих проваджень, що перебувають на виконанні у відділах державної виконавчої служби.

Згідно пункту 8, у випадках, передбачених абзацами третім та четвертим пункту 7 цього розділу, особа, яка прийняла рішення про передачу матеріалів виконавчого провадження, виносить вмотивовану постанову, де обовязково зазначаються обставини, що обумовили передачу виконавчого провадження, та строки передачі матеріалів виконавчого провадження, які не можуть перевищувати п'яти робочих днів. Постанова надсилається сторонам виконавчого провадження та до відповідних органів державної виконавчої служби.

Відповідно до пункту 9, про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження. Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобовязаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.

Тобто, державним виконавцем Карлівського РВ ДВС правомірно 22 червня 2017 року, на підставі заяви стягувача, було винесено постанову про передачу виконавчого документа до Київського ВДВС м. Полтава, де, законною постановою від 19 липня 2017 року, виконавче провадження було прийнято до виконання.

Керуючись ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову Карлівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області від 22 серпня 2016 року про відкриття виконавчого провадження та на постанову Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 19 липня 2017 року про прийняття виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду буде складено 12 грудня 2018 року.

Суддя