ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1367/18 Справа № 189/1182/17 Суддя у 1-й інстанції - Пустовар О.С. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Металургійної районної у м. Кривому Розі ради, про визначення місця проживання дитини; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Покровська районна державна адміністрація Покровського району Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування виконкому Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини, посилаючись на те, шо із серпня 2013 року по грудень 2014 року вони проживали з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу та мають спільну неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час донька проживає з відповідачем, який фактично силоміць забрав її у неї та не дозволяє їй бачитися з дитиною. За своїм місцем проживання у неї є всі необхідні умови для забезпечення нормального проживання, виховання та навчання дитини, на даний час вона закінчила навчання, неофіційно працює, характеризується позитивно. Вважає, що дитина повинна проживати з нею, якщо батько не доведе виняткових обставин неможливості цього та визначення місця проживання дитини з ним.

ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом про позбавлення позивача батьківських прав та стягнення на його користь аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок стосунків із ним ОСОБА_2 народила дитину - ОСОБА_3. Проте, 26 грудня 2014 року відповідач за зустрічним позовом покинула свою неповнолітню дитину та виїхала із постійного місця проживання у невідомому напрямку. Таким чином, з кінця грудня 2014 року по цей час неповнолітня ОСОБА_3 перебуває на його повному вихованні та утриманні. ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання доньки. Дитина не отримує від неї грошової або матеріальної допомоги. ОСОБА_2 жодного разу не відвідала дитину, не цікавилася її життям та розвитком та взагалі її місцезнаходження не було відоме до пред'явлення первісного позову. Про те як виглядає біологічна мати - не мають уяви соціальні працівники, органи місцевого самоврядування, лікарі - педіатри, сусіди за місцем проживання. Крім того, в січні 2015 року він почав зустрічатися з ОСОБА_4, яка прийняла його дитину - немовля як свою рідну. 04.07.2015 року між ними був укладений шлюб, від якого в 2016 році народився ОСОБА_5. Неповнолітня ОСОБА_3 називає мамою та вважає за свою матір його дружину - ОСОБА_6, яка піклується нею та займається її вихованням та про існування ОСОБА_2 їй нічого невідомо. Просив суд позбавити відповідача за зустрічним позовом батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки та стягнути аліменти на її утримання.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року у задоволенні первісного позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 іпн. НОМЕР_1 аліменти на користь ОСОБА_1 іпн. НОМЕР_2 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини сукупного доходу щомісячно, але не менш 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог зустрічної позовної заяви відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів в сумі платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Не погодившись частково з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні його вимог про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ухвалити в цій частині інше рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, на протязі тривалого часу не цікавиться життям дитини та не надає матеріальну допомогу.

Передбаченим ст.360 ЦПК України правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач та треті особи не скористались.

Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у позбавленні ОСОБА_2 батьківських прав, перевірка законності та обґрунтованості рішення проведена в цих межах.

Вислухавши ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воскресенка, Великоновосілківського району Донецької області, про що 04.09.2014 року складено актовий запис № 16, її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 04.03.2017 р.

Згідно акту обстеження проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 від 07 вересня 2017 року, складеного комісією Шевченківської сільської ради, було проведено обстеження за адресою АДРЕСА_1 у ході перевірки було виявлено, що ОСОБА_1 за місцем реєстрації з березня 2015 року по теперішній час не проживає, мешкає за межами Шевченківської сільської ради. У період з січня 2014 року по грудень 2014 року ОСОБА_1 за вказаною адресою мешкав разом з батьками, співмешканкою ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 неповнолітня, ІНФОРМАЦІЯ_5, по Сімейному Кодексу зареєструвати шлюб з ОСОБА_1 не мала можливості. Після народження дитини основний тягар ліг на батьків ОСОБА_1. ОСОБА_2 не виконувала належним чином обов'язки матері і 26 грудня 2014 року покинула дитину, жодного разу не відвідувала дитину, не приймала участі в вихованні, не надавала матеріальної допомоги. З січня 2015 року ОСОБА_3 перебувала під повною опікою батька. 04 липня 2015 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 Увесь цей час ОСОБА_3 мешкає з батьком, мачухою, братом у АДРЕСА_2 Сусіди підтверджують, що у період візиту сім'ї ОСОБА_1 до батьків, ОСОБА_3 наділена увагою, доглядом, присутні всі признаки добропорядної молодої сім'ї.

Згідно акту соціального інспектування від 16.01.2015 року № 6 - в ході соціального інспектування комісією зафіксовано, що мати вдома не з'являлася, малолітню доньку виховує батько дівчинки, бабуся та дідусь. В будинку за адресою АДРЕСА_1 тепло, прибрано, речі дівчинки знаходяться у належному стані, дитяче харчування у достатній кількості.

Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, складеного 06 вересня 2017 року депутатом Покровської селищної ради та сусідами - сім'я проживає в АДРЕСА_2 у власному будинку, матеріальне становище добре. Присадибна ділянка 0,30 га, утримують одну корову, одну телицю, двох свиней, тридцять курей, сорок качок. Сім'я ОСОБА_1 проживає в батьків його дружини. Будинок відремонтований всередині і ззовні, гарно облаштоване подвір'я, скрізь прибрано. У будинку є пічне та газове опалення, проведена вода, є ванна, туалет, всі необхідні меблі, побутова техніка, комп'ютер, багато дитячих іграшок. В будинку чисто, прибрано, для проживання дітей створені гарні умови.

Відповідно до акту соціального інспектування від 07.09.2017 року № 12 - дитина ОСОБА_3 проживає в повній сім'ї, отримує належний догляд, виховання. Біологічна мати не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Рекомендовано звернутися до суду про позбавлення батьківських прав.

В матеріалах справи знаходиться атестат № 378, згідно якого ОСОБА_1 отримав 31.08.2014 року одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 10 320 грн. та 03.04.2016 року отримав допомогу при народженні дитини в розмірі 860 грн.

Згідно довідки № 476 від 07.09.2017 року, виданої виконкомом Шевченківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 але за вказаною адресою з березня 2015 року не проживає. Має малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, реєстрація народження проведена виконкомом Шевченківської сільської ради. На період реєстрації новонародженої дитини мати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, була неповнолітня, по Сімейному Кодексу зареєструвати шлюб не можливо, відомості про матір вказано згідно її свідоцтва про народження. З 26 грудня 2014 року ОСОБА_2 покинула дитину на батька та вибула за межі Шевченківської сільської ради. Реєстрацію місця проживання новонародженої не здійснено по причині відсутності згоди матері.

Відповідно до довідки № 776 від 06.09.2017 року, виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради - діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 знаходяться на повному матеріальному забезпеченні батька ОСОБА_1

Згідно характеристики, виданої в.о. старости Андріївського старостинського округу Покровської селищної ради, ОСОБА_1 проживає без реєстрації в с.Андріївка Покровського району Дніпропетровської області з березня 2015 року по теперішній час разом з дружиною ОСОБА_6 та дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_7. За час проживання зарекомендував себе з позитивної сторони. Має спокійний врівноважений характер, спиртні напої не вживає, з односельцями та сусідами в конфлікти не вступає. Разом з дружиною виховують двох малолітніх дітей. Дочка ОСОБА_3, 2014 року народження проживає разом з батьком за вищевказаною адресою з березня 2015 року. Догляд за дитиною здійснюють батько дитини та його дружина. За час проживання на території ради мати ОСОБА_3 до дитини не приїздила, вихованням дитини не займалася, долею дитини не цікавилася. ОСОБА_1 працює разом з ОСОБА_10 без укладення трудової угоди, здійснюють ремонти у будинках односельців. Матеріально свою сім'ю забезпечує.

Відповідно до постанови судді Покровського районного суду від 20.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження.

Згідно постанови судді Покровського районного суду від 16.02.2016 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП та провадження у справі закрито в зв'язку із закінченням строків притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності, що передбачені ст.38 КУпАП .

Статтею 150 СК України встановлено обов'язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовки її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності встановленої законом.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 нехтує батьківськими обов'язками щодо своєї неповнолітньої доньки, не займається її вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можуть бути розцінені як ухилення відповідача за зустрічним позовом від обов'язку по вихованню доньки.

Однак при цьому необхідно звернути увагу на те, що ОСОБА_2 була неповнолітньою коли покинула свою доньку та могла повністю не розуміти всю відповідальність за долю своєї дитини. В зв'язку з цим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність надати шанс ОСОБА_2 на прийняття участі у житті її дитини, тому вважає обґрунтованим рішення суду першої інстанції про відмову у позбавленні матері батьківських прав.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять доказів, які могли б стати достатньою підставою для застосування до ОСОБА_11 такого крайнього заходу, як позбавлення її батьківських прав згідно ст.164 Сімейного кодексу України.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою та надзвичайним заходом сімейно-правової відповідальності, який допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, однак ОСОБА_2 виявляє щире бажання на участь у житті та розвитку її дитини.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній частині колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.

Судові витрати, понесені в зв'язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року - залишити без змін в окаржуваній частині.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова