Справа №: 398/2504/17
провадження №: 2/398/311/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"25" травня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_7, про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_7, про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 надала ОСОБА_6 довіреність на продаж будинку, який знаходиться за адресою: м. Олександрія, вул. Н.Польова, 98. В подальшому домовившись з ОСОБА_6 про всі істотні умови договору купівлі-продажу зазначеного будинку, він частинами здійснив оплату його вартості в розмірі 40 000,00 грн. Остаточний рахунок відбувся 02 серпня 2015 року. Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ухиляються від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, у звязку з чим він просить визнати договор дійсним та визнати за ним право власності на зазначений будинок.

Відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що будинок не продавала, коштів за нього не отримувала. Спірний будинок дістався їй та її сестрі ОСОБА_7 у спадок після смерті матері по 1/2 частині кожній. Крім того, вони також успадкували після смерті матері по 1/8 частині будинку №11, розташованому по вул. Горького в м. Олександрії.

Відповідач ОСОБА_6, належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, в жодне судове засідання не зявився. Причини неявки не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів ОСОБА_7, належним чином повідомлена про час, дату та місце судового засідання, не зявилася. Подала до суду заяву, в якій зазначила, що заперечує проти задоволення позову, оскільки спірний будинок є їх з ОСОБА_3 спільною власністю, успадкований від матері. Дозволу на його продаж вона не надавала. Крім того, просила розглядати справу без її участі (а. с. 140).

09 серпня 2017 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 01 вересня 2017 року (а. с. 21).

01 вересня 2017 року судове засідання відкладено на 19 вересня 2017 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідача ОСОБА_6, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (а. с. 41 42).

19 вересня 2017 року судове засідання відкладено на 25 жовтня 2017 року у звязку з витребуванням доказів (а. с. 45 46).

25 жовтня 2017 року судове засідання відкладено на 23 листопада 2017 року у зв'язку з неявкою в судове засідання відповідачів (а. с. 61 62).

23 листопада 2017 року судове засідання відкладено на 10 січня 2018 року за клопотанням позивача у звязку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні його представника (а. с. 82 84).

10 січня 2018 року судове засіданні відкладено на 08 лютого 2018 року у звязку із залученням до участі у цій справі ОСОБА_7 як третьої особи,яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів (а. с. 106 109).

08 лютого 2018 року судове засідання відкладено на 28 лютого 2018 року у звязку з витребуванням доказів (а. с. 142 143).

28 лютого 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 30 березня 2018 року у звязку з витребуванням доказів(а. с. 170 172).

30 березня 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 02 квітня 2018 року за клопотанням позивача для надання йому часу для належного оформлення клопотань про витребування доказів та виклик свідків (а. с. 194 195).

02 квітня 2018 року судове засідання відкладено на 25 квітня 2018 року у звязку з витребуванням доказів та викликом свідків (а. с. 204 206).

25 квітня 2018 року судове засідання відкладено на 25 травня 2018 року у звязку з неявкою свідка (а. с. 224 226).

12 березня 2018 року в судовому засіданні оголошено перерву до 19 березня 2018 року за клопотанням позивача для надання йому часу на подання додаткових письмових доказів щодо обґрунтування розрахунку суми збитків (а. с. 112 113).

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та пояснив, що з оголошення в мережі «Інтернет» дізнався про продаж будинку №98 по вул. Нижче Польова в м. Олександрії Кіровоградської області. За контактним телефоном домовився про зустріч. На зустріч прийшов ОСОБА_6 Він оглянув будинок, переглянув документи на будинок: доручення на продаж будинку та свідоцтво про право на спадщину на будинок, а також паспорт ОСОБА_8 (оригінал). Сумнівів щодо документів в нього не було. Будинок був у нежилому стан, опалення там не було. Вони домовились щодо ціни за будинок в розмірі 2 000,00 доларів, що складало на той час 40 000 грн. Всієї суми в нього не було, вони з ОСОБА_6 домовились про виплату коштів частинами протягом року, а після цього оформлять договір купівлі-продажу нотаріально. Він передавав ОСОБА_6 кошти під розписку в присутності свідків. 02 серпня 2015 року після отримання 13 000 грн. вони з ОСОБА_6 домовились про нотаріальне оформлення договору-купівлі продажу у нотаріуса в м. Кіровоград. Однак, ОСОБА_6 для нотаріального посвідчення договору так і не зявився, отримані кошти за будинок не повернув. В подальшому він мав розмову з ОСОБА_3 щодо продажу будинку. ОСОБА_3 почала викручуватись, казала, що на неї тиснуть з усіх сторін, щодо продажу будинку сказала, що поміркує. Оформити документи не відмовлялася, але й не погоджувалася. За тиждень він знову мав з нею розмову. Результату не було, тоді він звернувся до поліції з заявою про вчинення шахрайства. За його заявою внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що ОСОБА_3 будинок не продавала, коштів за нього не отримувала. ОСОБА_6 скориставшись тим, що вона вживає алкогольні напої, відвіз її, у стані алкогольного спяніння, до нотаріуса, де було оформлено доручення на його імя на продаж будинку. ОСОБА_3 постійно проживала у спірному будинку, з її слів крім неї там зареєстровані її син та ОСОБА_7 з сином. Будинок в аварійному стані. Коли позивач повідомив, що це його будинок, ОСОБА_3 звернулася до сестри ОСОБА_7, і вони разом пішли до нотаріуса, де було скасовано доручення видане на імя ОСОБА_6 ОСОБА_3 працювала у ОСОБА_6 і декілька раз отримувала від нього платню в розмірі по 100 грн. Спірний будинок дістався ОСОБА_3 і ОСОБА_7 у спадок після смерті матері по 1/2 частині кожній. Крім того, вони також успадкували після смерті матері по 1/8 частині будинку №11, розташованому по вул. Горького в м. Олександрії.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є головою квартального комітету, і будинок №98 по вул. Нижче Польова в м. Олександрія знаходиться на дільниці даного квартального комітету. ОСОБА_1 запрошував її бути свідком його розмови з ОСОБА_3 щодо купівлі-продажу будинку. На запитання чи продавала ОСОБА_3 будинок, остання відповіла що ми взяли кошти, але точно вона не сказала, що продала будинок. ОСОБА_1 запропонував купити їй будинок, на що вона відповіла що подує, потім махнула рукою і зайшла у двір. Свідком передачі коштів вона не була. За довідкою для нотаріального оформлення будинку ОСОБА_3 до неї не звертались. Хто зареєстрований у спірному будинку не знає. Двір і будинок в занедбаному стані. Знає, що ОСОБА_3 жила і працювала у ОСОБА_6 В стані алкогольного спяніння ОСОБА_3 ніколи не бачила.

Заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши матеріали справи та оглянувши оригінали письмових доказів у їх сукупності, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні заяви та заперечення на них, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносини.

16 травня 2015 року ОСОБА_3 видала довіреність, якою уповноважила ОСОБА_6 продати (обміняти) житловий будинок №98 з господарсько-побутовими приміщеннями по вулиці Н.Польова в м. Олександрії Кіровоградської області, за ціну та на умовах на його власний розсуд (а. с. 5).

02 серпня 2015 року ОСОБА_6 склав розписку про те, що він продав житловий будинок №98 з господарсько-побутовими приміщеннями по вулиці Н.Польова в м. Олександрії Кіровоградської області, належний ОСОБА_3, ОСОБА_1 за 40 000,00 грн. (а. с. 4).

Відповідно до архівних довідок, наданих КП «ОМБТІ» право власності на спірний будинок за архівними даними належало ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 листопада 1998 року (а. с. 53, 181).

Згідно з свідоцтвом про право на спадщину від 03 листопада 1998 року, після смерті ОСОБА_5, її діти ОСОБА_3 та ОСОБА_7 успадкували в рівних частках житловий будинок №98 з господарсько-побутовими приміщеннями по вулиці Н.Польова в м. Олександрії Кіровоградської області та 1/4 частини житлового будинку №11 по вулиці Горького в м. Олександрії Кіровоградської області (а. с. 95).

В подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 05 листопада 1998 року було укладено договір міни, відповідно до якого ОСОБА_3 передала ОСОБА_7 свою 1/8 частку житлового будинку №11 по вулиці Горького в м. Олександрії Кіровоградської області, а ОСОБА_7 передала ОСОБА_3 свою 1/2 частку житлового будинку №98 по вулиці Н.Польова в м. Олександрії Кіровоградської області. В договорі зазначено, що він підлягає реєстрації в Олександрійському БТІ (а. с. 158).

Відповідно до ст. 241 ЦК УРСР (в редакції на час укладення договору міни) за договором міни між сторонами проводиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна , яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.

Статтею 242 ЦК УРСР (в редакції на час укладення договору міни) передбачено, що до договору міни застосовуються відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін.

Згідно з ст. 227 ЦК УРСР (в редакції на час укладення договору міни) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

В судовому засіданні оглянуті оригінали інвентаризаційних справ будинку №98 по вулиці Н.Польова в м. Олександрії Кіровоградської області та будинку №11 по вулиці Горького в м. Олександрії Кіровоградської області, надані КП «Олександрійське МБТІ». В ході огляду встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7, після отримання свідоцтва про право на спадщину зареєстрували своє право власності на зазначені будинки. Після укладення договору міни від 05 листопада 1998 року, ОСОБА_7 зареєструвала своє право власності на 1/4 частку будинку №11 по вулиці Горького в м. Олександрії Кіровоградської області, яку в подальшому продала іншій особі. В той же час, ОСОБА_3 своє право власності на будинок №98 по вулиці Н.Польова в м. Олександрії Кіровоградської області за договором міни не зареєструвала та з цього приводу до КП «МБТІ» не зверталася, що підтверджується оригіналом інвентаризаційної справи зазначеного будинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

За змістом ст. ст. 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право власності на житловий будинок підлягає державні реєстрації.

ОСОБА_3 своє право власності на будинок №98 по вулиці Н.Польова в м. Олександрії Кіровоградської області не зареєструвала в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 223).

Таким чином, як на момент складення ОСОБА_6 розписки від 02 серпня 2015 року, так і момент розгляду справи ОСОБА_3 у встановленому законом порядку зареєструвала своє право власності лише на 1/2 частину спірного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03 листопада 1998 року. Право власності на іншу 1/2 частину будинку зареєстровано за ОСОБА_7, яка участі у продажу будинку не приймала.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч. 1 ст. 220 ЦК України).

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами,і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення договору не вимагається (ч. 2 ст.220 ЦК України).

Зазначені норми права свідчать про те, що обовязковими підставами для визнання дійсною нотаріально непосвідченої угоди є досягнення сторонами істотних умов договору і ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення за наявності можливості її нотаріального посвідчення в установленому законом порядку.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що на виконання договору купівлі-продажу спірного будинку позивач передав довіреній особі ОСОБА_3 ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 40 000,00 грн. При цьому, спірний будинок позивачу не передався, доступу до нього він не мав, не вселявся в нього та будинком не користувався.

Оскільки, на момент складення ОСОБА_6 розписки від 02 серпня 2015 року та на час розгляду справи судом право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_7 по 1/2 частині за кожною, ОСОБА_7 як співвласник не приймала участі у продажі будинку, а також право власності ОСОБА_3 на весь спірний будинок не було зареєстровано у встановленому законом порядку, що є перешкодою для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу всього будинку, то правові підстави для визнання дійсним договору купівлі-продажу відсутні.

Крім того, суд не має права підміняти собою орган, до компетенції якого належить реєстрація речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у звязку з відмовою у задоволенні позову не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати зі сплати судового збору.

На підставі ст. ст. 227, 241, 241 ЦК УРСР, ст. 220, ч. 4 ст. 334, ст. ст. 655, 657 ЦК України, ст. ст. 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263 265, 268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_6, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: ОСОБА_7, про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок.

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01 червня 2018 року.

Суддя О.В.Авраменко