Дата документу 11.12.2018 Справа № 329/697/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №329/697/18 Головуючий у 1 інстанції: Покопцева Д.О.
Провадження № 22-ц/807/447/18 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Бєлки В.Ю.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2018 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну стягувача за виконавчим написом, стягувач: Публічне акціонерне товариство «КРЕДОБАНК», боржник: ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суд з заявою про заміну стягувача ПАТ «КРЕДОБАНК» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» за виконавчим написом від 07 грудня 2015 року, що зареєстрований в реєстрі №1732.

Ухвалою Чернігівського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2018 року закрито провадження за заявою.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що заява підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з'явились, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 371, 372 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.12.2015р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 було вчинено виконавчий напис на договорі застави транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за № 1732 про звернення стягнення на транспортний засіб марки транспортний засіб марки HYUNDAI, модель 130, 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_3 (а.с.12-13).

17.10.2017р. між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» укладено договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами та прав за забезпечувальними договорами № 17/10-04, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 1Ф-2898 від 12.07.2011р., укладеним між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Довіра та гарантія» (а.с.3-9).

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

За вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність виконавчого напису нотаріуса про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання виконавчого напису нотаріуса не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі зокрема виконавчих написів нотаріусів.

За приписами ч.ч.1,2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Таким чином, сторона у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає заміні на підставі ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 422 ЦПК України.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 487/5205/16-ц.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Висновок суду про те, що у порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим листом, виданим судом при розгляді цивільної справи, є помилковим та суперечить нормам процесуального закону, оскільки розділ VI ЦПК України, до якого входить і стаття 442 ЦПК України, закріплює процесуальні питання, пов'язані з виконанням не лише судових рішень у цивільних справах, а і рішень інших органів(посадових осіб).

З огляду на наведене, питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу судді не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду Запорізької області від 27 серпня 2018 року у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 12 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді: