АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7100/17 22-ц/774/939/К/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Кривий Ріг

Справа 182/7100/17

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді -доповідача: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи:

позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження розглянувши в порядку ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб, апеляційну скаргу Публічне акціонерне товариство комерційний банк « ПриватБанк» на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2018 року про залишення без розгляду позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, ухвалену суддею Кобеляцької-Шаховал І.О. в місті Нікополь,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі -ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 11 грудня 2017 року відкрито провадження у справі і призначено до розгляду по суті.

16 січня 2018 року ухвалою суду позовну заяву ПАТ КБ «Приватбанк» залишено без розгляду, на підставі того, що згідно відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 знятий з реєстрації за рішенням суду 30.08.2013 року.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ПАТ КБ «Приватбанк» у своїй апеляційній скарзі просив ухвалу судді суду першої інстанції у цій справі скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України №452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

За частиною 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_2.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала, яка передбачена п.6 ст. 353 ЦПК України.

Згідно ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції керувався ч.1 ст. 27 ЦПК України, та виходив з того, що відповідно до інформації, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області відповідач ОСОБА_1 значиться знятим з реєстраційного обліку у м. Нікополі за рішенням суду 30.08.2013 року, у звязку з чим дана справа не підсудна цьому суду.

Однак, колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст. 15 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст. ст.108-114 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Аналогічні вимоги містяться в п.1 ст.27 ЦПК України в редакції 2017 року.

Зі змісту вищевказаної статті вбачається, що місцем проживання фізичної особи є зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання.

Аналогічне положення міститься у п.34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» відповідно до якої, якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положеньстатті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Відповідно до ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його зайняття (роботи).

Як вбачається з довідки, наданої адресно-довідковим підрозділом ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 27.12.2017 року відповідач ОСОБА_1 був зареєстрованим в ІНФОРМАЦІЯ_1. Знятий з реєстрації 30 серпня 2013 року за рішенням суду ( а.с.36).

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що в даному випадку повинні бути застосовані положення ч.9 ст.28 ЦПК України замість ч.1 ст.27 ЦПК України.

Як видно з матеріалів справи, останньою відомою адресою реєстрації відповідача ОСОБА_1 є АДРЕСА_1, що за територіальною юрисдикцією знаходиться на території Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відомостей, які б підтверджували, що ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому законом порядку за іншою адресою, в матеріалах справи відсутні.

У звязку з чим висновок суду першої інстанції про порушення позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» правил підсудності суперечить нормам діючого законодавства та спростовуються матеріалами справи.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням матеріалів цивільної справи до суду першої інстанції для подальшого розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374,379,381-383 ЦПК України, Апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2018 року скасувати.

Матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направити до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для подальшого розгляду, відповідно до вимог процесуального законодавства.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 червня 2018 року.

Головуючий:

Судді: