Справа №173/2303/18
Провадження №2/173/1193/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

За участю : позивача - ОСОБА_1

Відпоадача - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку в зв'язку з навчанням,-

УСТАНОВИВ:

24.09.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки в зв'язку з навчанням в зв'язку з навчанням до відповідача ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3

26.10.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 03 грудня 2018 року

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 року до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучена повнолітня донька сторін - ОСОБА_3

Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

У судовому засіданні 03.12.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в зв'язку з навчанням в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% необхідного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 26.02.2000 року вона уклала шлюб з відповідачем. 26 квітня 2006 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб був розірваний.

В період шлюбу в них народилася донька -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їх донька на даний час є повнолітньою та продовжує навчання на 2-му курсі (денна форма навчання) Полтавського національного педагогічного університету ім..В.Г. Короленка, тому вона змушена нести додаткові витрати на утримання доньки в зв'язку з навчанням, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснила, що її затрати в зв'язку з навчанням доньки складаються з витрат на придбання одягу, на харчування на придбання канцелярських товарів, на проїзд, на оплату житла. Відповідач кошти на утримання доньки в зв'язку з навчанням добровільно не надає.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 26.02.2000 року по 26.04.2006 року, що підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області про розірвання шлюбу.

В період шлюбу в сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого батьком ОСОБА_3 записаний відповідач.

На даний час донька сторін є повнолітньою та з 01.09.2017 року навчається у Полтавському національному педагогічному університеті за денною формою навчання на державній основі, що підтверджується витягом з наказу № 144-ст від 07.08.2017 року.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що донька сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на її утримання на користь матері

В зв'язку навчанням доньки позивачка несе витрати пов'язані з витрат на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд в транспорті, проживання, оплату послуг Інтернету та інші. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням доньки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає.

Таким чином судом встановлено, що порушуються права позивачки та повнолітньої доньки сторін, яка продовжує навчання та в зв'язку з цим потребує допомоги. Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від прибутку відповідача в зв'язку з навчанням доньки, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд.

За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: позивач працює та отримує заробітну плату. Відповідач також працює та отримує заробітну плату. Доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали. Інших неповнолітніх дітей та осіб, які потребують утримання сторони не мають.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Виходячи з того, що відповідач на даний час працює, а позивач просить стягнути аліменти у частці від прибутку відповідача, суд вважає, що аліменти повинні бути стягненні в частці від прибутку відповідача. При визначенні розміру аліментів суд враховує той факт, що відповідач ні на чиє утримання аліментів не сплачує, а також позицію відповідача, який позов визнав, та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в зв'язку з навчанням доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно.

В зв'язку з тим, що донька сторін досягла повноліття, а нормами СК України не передбачено мінімального розміру аліментів на утримання повнолітніх доньки, сина, які продовжують навчання, так як згідно ст. 182 СК України такий розмір встановлюється лише для неповнолітніх дітей., суд не визначає мінімального розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання повнолітньої доньки в зв'язку з її навчанням. Тому вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 24.09.2018 року, тому аліменти підлягають стягненню з відповідача на утримання сина в зв'язку з навчанням з цієї дати і до 30.06.2021 року, тобто до закінчення навчання.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн.

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню доньку в зв'язку з навчанням - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 в зв'язку з навчанням в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 24.09.2018 року і до 30.06.2021 року включно, тобто до закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 13.12.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 13.12.2018 року

Оприлюднене 13.12.2018 року

Рішення набрало законної сили: 15.01.2019 року.