Справа № 211/5504/17
Провадження № 2/211/556/18
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді Ткаченко С. В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі: позивача ОСОБА_1В

представника позивача ОСОБА_2М

у відсутність відповідача ОСОБА_3В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ФОП ОСОБА_3 про захист прав споживачів, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, вказавши, що 07.06.2017 року вона звернулась до ательє «Жанна-Сервіс», де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа підприємець - ОСОБА_3 з приводу реставрації та фарбування чоловічої шкіряної куртки, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 21, у підвальному приміщенні.

Позивач зазначила, що була низка порушень, а саме відсутнє свідоцтво платника податків, книга скарг та пропозицій, прейскурант. Після огляду речі працівником ательє була оцінена вартість послуги у 1 200 грн. Позивачу було повідомлено, що для початку роботи з реставрації куртки треба зробити попередню оплату в сумі 300 грн. Відповідно до товарного чеку від 07.06.2017 року позивач зробила попередню оплату на вказану суму та передала на реставрацію куртку. По поверненню додому її не полишали неприємні відчуття стосовно побачених умов та порушень. Поспілкувавшись із чоловіком позивач вирішила скасувати замовлення.

08.06.2017 року позивач у телефонному режимі повідомила відповідачу про скасування і повідомила про вимогу повернення куртки та попередньої оплати в сумі 300 грн., на що відповідач в образливій формі повідомила, що всю суму попередньої оплати вона не поверне. Після закінчення телефонної розмови позивач поїхала на зустріч в ательє. Повернувши куртку, ОСОБА_3 повідомила, що гроші поверне наступного дня.

09.06.2017 року позивач приїхала на зустріч. При зустрічі відповідач повернула попередню оплату лише 250 грн., не зважаючи на те, що замовлення було скасовано і ніяка робота з курткою не проводилась. На цій зустрічі відповідач накинулась на позивача і зірвала сонцезахисні окуляри фірми «Polaroid-BLAK» FURORE та кинула їх на землю, в результаті чого вони розбились, після чого відповідач дуже швидко втекла.

Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача суттєво погіршився фізичний та емоційний стан здоровя позивача, так як позивач є літньої людиною, а відповідач розмовляла грубо, використовуючи ненормативну лексику, жодним чином не поважаючи ні позивача, ні її права як споживача. Позивач вважає, що в результаті дій відповідача у позивача виникли проблеми зі здоровям, оскільки у позивача проблеми із захворюванням судин та серця, вона має гіпертонічну хворобу, перебуває на «Д» обліку, а після перенесеного нервового потрясіння, фізичного впливу відповідача її хронічні хвороби загострились і вона змушена постійно приймати ліки. Крім того, через перенесений стрес позивач постійно нервувала, у неї присутнє відчуття тривоги, вона не може нормально спати вночі, тому іноді приймає заспокійливі засоби. На теперішній час ці події не скінчились і позивач продовжує нервувати, її не покидають відчуття відчаю, що ще більше завдає їй моральних страждань, які вона оцінює в 10 000 грн.

Просить стягнути з відповідача на свою користь 50 грн. - грошові кошти не поверненої попередньої оплати, та суму моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ФОП ОСОБА_3 до суду не з`явилася, про слухання справи неодноразово повідомлялася.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що він бачив біля памятника «Загиблим воїнам» по пр. Миру жінок, які спілкувались. Він звернув увагу на жінку, яка розмахувала грошима та потім вихватила у позивача сонячні окуляри та кинула на землю. Про, що жінки спілкувались він не чув.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Вислухавши учасників процесу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судому засіданні встановлено, що 07.06.2017 року позивач звернулась до ательє «Жанна-Сервіс», де здійснює підприємницьку діяльність фізична особа підприємець - ОСОБА_3, з приводу реставрації та фарбування чоловічої шкіряної куртки, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 21, у підвальному приміщенні. Після огляду речі працівником ательє була оцінена вартість послуги у 1 200 грн. Відповідно до товарного чеку від 07.06.2017 року позивач зробила попередню оплату в сумі 300 грн. та передала на реставрацію куртку.

08.06.2017 року чоловік позивача у телефонному режимі повідомив відповідача про скасування замовлення і звернувся з вимогою про повернення куртки та попередньої оплати в сумі 300 грн., на що відповідач в образливій формі повідомила, що всю суму попередньої оплати вона не поверне, а поверне лише 250 грн. Даний факт підтверджено ауді записом телефонного дзвінку, який наданий позивачем по справі та прослуханий у судовому засіданні.

09.06.2017 року позивач приїхала на зустріч. При зустрічі відповідач повернула попередню оплату лише 250 грн.

Після цього позивач звернулась із письмовою заявою до відділу з питань захисту прав споживачів апарату Криворізької міської ради і виконкому з проханням про повернення грошових коштів (попередньої оплати у розмірі 50 грн.) за ненадані послуги. У своєму листі від 13.06.2017 року № П-82 відділ з питань захисту прав споживачів апарату Криворізької міської ради і виконкому повідомив, що за вказаною у зверненні адресою ФОП ОСОБА_3 підприємницьку діяльність не здійснює, а у телефонній розмові було зясовано, що вона знаходиться у відпустці з 01.06.2017 року по 15.08.2017 року, факти викладені у зверненні заперечує, позивачу порадили звернутися до правоохоронних органів та суду (а.с. 4 копія листу).

У листі № П-817-П від 22.06.2017 року виконавчий комітет Центрально-Міської районної в місті ради також повідомив, що ФОП ОСОБА_3 знаходиться у відпустці з 01.06.2017 року по 15.08.2017 року, позивачу порадили звернутися до ФОП з претензією, з обґрунтованими вимогами (а.с. 5 копія листу).

На звернення позивача управлінням розвитку підприємництва виконкому Криворізьке міської ради від 30.06.2017 року № П-73 надано відповідь, в якому у ході перевірки підтверджено, що після скасування замовлення позивача виникла конфліктна ситуація між сторонами (а.с. 6 копія листу).

27.07.2017 року відповідачу була направлена претензія рекомендованим листом, в якій вона описала суть порушення та просила надати розрахунковий документ, який би відповідав вимогам Інструкції щодо надання послуг з ремонту і пошиття швейних хутряних виробів, виробів із шкіри, головних уборів, затвердженої Наказом Українського союзу обєднань, підприємств і організацій побутового обслуговування населення від 20.08.2000 року № 20, але на теперішній час відповідь відповідачем не надано.

Відповіддю Головного управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області від 30.08.2017 року № 8.2/10827, у відповідь на звернення від 20.07.2017 року та 16.08.2017 року, під час проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_3 розглядалися питання в частині порушення Правил побутового обслуговування населення. Дані факти підтвердились частково. Також позивача було повідомлено, що ФОП ОСОБА_3 буде притягнуто до відповідальності у відповідності до чинного законодавства.

03.10.2017 року позивач звернулась із заявою до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про надання інформації стосовно притягнення ФОП ОСОБА_3 до відповідальності у відповідності до чинного законодавства.

Відповіддю від 09.11.2017 року № 7.4./15715 Головним управлінням Держспоживслужби в Дніпропетровській області надано інформацію, що ФОП ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі звернення позивача.

Статус відповідача як ФОП зареєстровано виконавчим комітетом Криворізької міської ради 17.12.1998 року, запис № 2 035022 від 11.08.2008 року, код діяльності згідно КВЕД 95.29 Ремонт інших побутових виробів і предметів особистого вжитку (основний), що підтверджується витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами та виходячи з дійсних обставин справи, наявних доказів, суд приходить до висновку, що фактично між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3. укладено оплатний, двосторонній, консенсуальний договір про виконання робіт за винагороду усний договір побутового підряду, тому вони регулюються положеннями глави 61 ЦК України «Підряд», Законом України «Про захист прав споживачів», що також відповідає п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Як передбачено ст. 873 ЦК України, вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування.

Проаналізувавши надані суду докази, та взявши до уваги той факт, що на другий день після укладання усного договору підряду позивач звернулась до відповідача з вимогою про розірвання договору, при цьому відповідач ще не приступила до виконання обумовлених робіт, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у сумі 50 грн. не поверненої попередньої оплати підлягає задоволенню, так як замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи. Фактично на 08.06.2017 року ніяких робіт відповідачем проведено не було, тому відповідач повинна була повернути позивачу всю суму авансу, так як між сторонами не було укладено письмового договору підряду, де було б вказано підстави для не повернення авансу чи не повної суми авансу в разі розірвання договору з ініціативи споживача, а чинним законодавством передбачена виплата підрядникові плата за виконану частину роботи.

Підстав для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000 грн. суд не вбачає з огляду на наступне .

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167 ЦК.

Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з подальшими змінами) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

За п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону «Про захист прав споживача» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно ст. 1 "Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції" поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об'єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Відповідно до ст. 711 ЦК шкода, завдана майну покупця, та шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю у зв'язку з придбанням товару, що має недоліки, відшкодовується відповідно до положень глави 82 цього Кодексу.

Підстави відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків товарів, робіт (послуг), передбачені параграфом 3 глави 82 ЦК.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

В той же час позивач в обґрунтування вимог про відшкодування моральної шкоди посилається на те, що така шкода спричинена їй неправомірними діями відповідача і полягає у душевних хвилюваннях, стресі та погіршенні її психічного стану в результаті порушення її прав як споживача, тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 30 11 ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 грошові кошти в рахунок повернення попередньої оплати в розмірі 50 (п»ятдесят) грв.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: ОСОБА_5

Повний текст рішення складений 04.06.2018 року