Постанова

Іменем України

15 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 2-н-693/08-ц

провадження № 61-5709св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), ЛеськоА. О., Мартєва С. Ю.,

учасники справи:

заявник - публічне акціонерне товариство «Родовід Банк»,

заінтересовані особи: головний державний виконавець Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чайка ОксанаВасилівна, ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у складі судді Ларіонової Н. М. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року у складі суддів: Ратнікової В. М., Борисової О. В., Левенця Б. Б.,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід Банк») звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чайки О. В., в якій просило визнати незаконними дії головного державного виконавця та скасувати винесену ним постанову від 27 квітня 2017 року про повернення ПАТ «Родовід Банк» як стягувачу виконавчого документа - судового наказу № 2-н-693/08, виданого Подільським районним судом м. Києва 18 листопада 2008 року на стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» суми боргу. Копія даної постанови отримана банком 19 червня 2017 року.

Вимоги скарги обґрунтовує тим, що 27 квітня 2017 року державним виконавцем Білоцерківського міського відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Чайкою О. В. винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Разом з тим, державним виконавцем неправомірно повернуто виконавчий лист, оскільки ним не в повній мірі вжито заходів щодо примусового виконання судового наказу відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що з метою своєчасного, повного і належного виконання рішення суду державним виконавцем направлено запити до реєструючих органів, а саме: Відділу держгеокадастру в м. Білій Церкві, ДПІ України, Пенсійного фонду України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з метою з'ясування джерел доходів та можливого місця роботи боржника. З повідомлення ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що кошти на рахунках ОСОБА_5 відсутні. Згідно наданої інформації Відділу держгеокадастру у м. Біла Церква майна, зареєстрованого за боржником, не виявлено. Згідно відомостей ДПІ України інформація про джерела отримання доходів боржником ОСОБА_5 відсутня. Згідно наданих відомостей Пенсійним фондом України, про осіб-боржників, які отримують пенсію, та осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи ОСОБА_5 - інформації не знайдено. Згідно акта державного виконавця при перевірці електронної бази територіального сервісного центру 3242, будь-яких АМТЗ, зареєстрованих за боржником, не виявлено. Звернути стягнення на єдине житло є неможливим, оскільки сума заборгованості боржника не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином, державним виконавцем були вичерпані всі надані йому законом повноваження щодо примусового виконання судового наказу.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що починаючи з 05 жовтня 2016 року у державного виконавця була відсутня будь-яка можливість забезпечити погашення боргу за рахунок єдиного, виявленого у боржника ОСОБА_5 Майна - 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1. Із долучених до матеріалів справи та досліджених судом копій документів виконавчого провадження № 51274769 вбачається, що за результатами вчинених державним виконавцем дій, спрямованих на з'ясування майнового стану боржника, місця його роботи, можливих доходів, пенсії та коштів на рахунках, було встановлено, що на єдине, належне ОСОБА_5, майно, звернути стягнення неможливо в силу закону, одночасно за боржником не рахується зареєстрованим на праві власності інше нерухоме майно чи транспортні засоби, відомостей щодо грошових коштів та його працевлаштування також не виявлено, тому у державного виконавця були наявні правові підстави для прийняття постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві у відповідності до пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» від 2016 року.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2018 року, ПАТ «Родовід Банк» просить скасувати ухвали судів та задовольнити скаргу, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що державний виконавець не вжив усіх належних заходів щодо розшуку мана боржника, зокрема не направив запитів до відділу РАЦС щодо надання інформації про перебування боржника у шлюбі, до Головного управління статистики щодо реєстрації боржника як засновника юридичної особи, до відділу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування про надання інформації щодо отримання страхових виплат, до Інспекції державного технічного нагляду про наявність у боржника тракторів, дорожньо-будівельної чи сільськогосподарської техніки, до Державної нотаріальної контори щодо отримання боржником спадку, до відділу архітектури щодо виявлення майна боржника (павільйонів, кіосків), до відповідного управління (відділу) житлового господарства сільської ради про надання довідки щодо кількості зареєстрованих із боржником осіб, безпосередньо до боржника про наявність у нього майна чи коштів, що належать йому та знаходяться у інших осіб, до банківських та фінансових установ про наявність рахунків боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм індивідуального банківського сейфа, до ПАТ «Національний депозитарій України» щодо наявності цінних паперів, депозитарної діяльності, до Територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку, до Державної авіаційної служби України про наявність зареєстрованих за боржником повітряних суден, не здійснено звернення до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, не здійснено виклик боржника з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні, та не вчинено іншій дії, передбачені законодавством.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

За положеннями частин першої, третьої 2, 3 статті 387 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення до суду із скаргою), у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції на момент вчинення виконавчих дій) виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно частини другої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника-юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Суди встановили, що 18 листопада 2008 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 24 178 грн 33 коп. та судових витрат в розмірі 135 грн 89 коп. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 18 грудня 2008 року, строк його пред'явлення до виконання - 3 роки. Судовий наказ неодноразовопред'являвся до виконання, проте повертався стягувачеві у зв'язку з відсутністю майна, на яке можна звернути стягнення.

30 травня 2016 року судовий наказ № 2-н-693/08 від 18 листопада 2008 року повторно подано до Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області для вжиття заходів щодо його примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця від 02 червня 2016 року відкрито виконавче провадження № 51274769 з виконання судового наказу № 2-н-693/08 від 18 листопада 2008 року.

13 червня 2016 року головним державним виконавцем Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ЧайкоюО. В. направлено запит до Відділу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в м. Білій Церкві Київської області щодо надання інформації про наявність зареєстрованого за ОСОБА_5 майна.

13 червня 2016 року направлено запит до Управління Державної міграційної служби України у Київській області щодо надання інформації про наявність у ОСОБА_5 закордонного паспорту.

Постановою головного державного виконавця Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Чайки О. В. від 13 червня 2016 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_5, відкритих в ПАТ «Приватбанк», які були виявлені державним виконавцем в результаті проведення виконавчих дій.

Постановою головного державного виконавця від 13 червня 2016 року накладено арешт на все рухоме майно, що належить ОСОБА_5

Також, державним виконавцем направлено запит до Державної податкової служби України з метою отримання інформації про джерела отримання доходу боржника-фізичної особи та про номери рахунків, відкритих боржником в банках чи інших фінансових установах; до Пенсійного фонду України з метою отримання інформації про можливе працевлаштування боржника за трудовими чи цивільно-правовими договорами, про його останнє місце роботи та про можливе отримання пенсійних виплат.

Згідно отриманих державним виконавцем відповідей на рахунках ОСОБА_5 грошові кошти відсутні, земельні ділянки та транспортні засоби за ним не зареєстровані.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 52,00 кв. м.

24 квітня 2017 року головним державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу - судового наказу № 2-н-693/08 від 18 листопада 2008 року стягувачу у зв'язку з встановленням законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, за відсутності в нього іншого майна чи коштів, на які можливо звернути стягнення.

Таким чином, державний виконавець під час проведення перевірки майнового стану боржника у повному обсязі здійснив заходи щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення, зокрема вчинив дії, спрямовані на з'ясування місця роботи боржника, можливих доходів, пенсії та коштів на рахунках.

Доводи касаційної скарги про те, що державний виконавець направив запити щодо майнового стану боржника не до всіх державних органів, до відання яких належить вказана інформація, є безпідставними, оскільки вказані заявником установи частково дублюють повноваження тих органів, до яких державний виконавець звертався та отримав відповідь про відсутність у боржника доходів та майна.

Звернути стягнення на єдине житло є неможливим, оскільки сума заборгованості боржника не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати (частина сьома статті 48 Закону України «Про виконавче провадження»).

На підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, суд першої інстанції з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що при виконанні державним виконавцем виконавчого документу № 2-н-693/08 вжито всі необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення реального виконання судового наказу.

Згідно із частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 29 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А.О. Лесько

С. Ю. Мартєв