Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1755/17
Провадження №: 2/332/35/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Івановій Д.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, зустрічні позови ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів - визнання поруки припиненою,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суд з позовом в якому зазначив, що 30.9.2008 року між АКБ «УкрСиббанк», який в подальшому змінив назву на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 (надалі - позичальник) укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого, банк надав позичальникові кредит в розмірі 18000 доларів США під 16% річних на умовах, визначених договором.

В забезпечення виконання позичальником умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 30.9.2008 року, банк того ж дня уклав з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 договори поруки № 231813, № 231815 та № 231816, відповідно, згідно яких вони взяли на себе зобов'язання, солідарно відповідати перед позивачем за порушення позичальником умов договору про надання споживчого кредиту №0.

Позичальник не виконував належним чином умов погашення кредиту, своєчасно не проводив, визначених договором платежів, що й призвело до утворення заборгованості.

Станом на 20.6.2017 року, заборгованість позичальника за договором про надання споживчого кредиту №0 становить: 11352,82 доларів США - кредитна заборгованість; 12373,17 доларів США - заборгованість по процентам; 86160,22 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 113982,58 грн. - пеня за прострочення сплати процентів.

Вказаний борг, разом з судовими витратами в розмірі 14165,67 грн., ПАТ «УкрСиббанк» просить стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в солідарному порядку.

В свою чергу ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з зустрічними позовом до ПАТ «УкрСиббанк» в яких, з посиланням на ст.559 ЦК України просять визнати поруку за договорами № 231813, № 231815 та № 231816 від 30.9.2008 року припиненою (т.1 а.с.132-136,166-169,170-173).

ОСОБА_1 надав суду заперечення на позов ПАТ «УкрСиббанк» в якому просить при розгляді справи застосувавши ст.267 ЦК України, відмовити ПАТ «УкрСиббанк» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т.2 а.с.10-12).

В судовому засіданні представник ПАТ «УкрСиббанк» вимоги первинного позову підтримав у повному обсязі, посилаючись на викладені в позові доводи та обґрунтування, просить їх задовольнити, в задоволенні зустрічних позовів відмовити.

Представник ОСОБА_1 доводи наданих заперечень підтримав, посилаючись на викладені в них доводи, просить відмовити ПАТ «УкрСиббанк» в задоволенні позову.

Представники ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 доводи, викладені в зустрічних позовних заявах підтримали, просять заяви задовольнити, доводи первинного позову не визнали, просять в його задоволенні відмовити.

Згідно ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Вислухавши пояснення, перевіривши докази по справі суд встановив певні юридичні факти та відповідні до них правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні й проти чого не заперечують сторони 30.9.2008 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав договори:

про надання споживчого кредиту № 0 з ОСОБА_1, згідно до п.1.2.1 банк надав останньому кредит на споживчі потреби у вигляді банківського траншу в розмірі 18000 доларів США, еквівалентну 87498 грн. (на курсом НБУ на день укладення договору), під 16% річних (п.1.2.9.) в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п.1.2.8. останній термін остаточного повного погашення кредитної заборгованості 29 вересня 2015 року (т.1 а.с.6-14);

поруки № 231813 з ОСОБА_2, № 231815 з ОСОБА_3 та № 231816 з ОСОБА_4, за п.1.1. яких вони, як поручителі, взяли на себе обов'язок відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за неналежне виконання ОСОБА_1 зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту № 0 (т.1 а.с.17-19,20-22,23-25).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № 0, на 20.6.2017 року заборгованість становить: 11352,82 доларів США - заборгованість за кредитом; 17273,17 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 86160,22 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 113982,58 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом (т.1 а.с.26-36).

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п.1.2.8. договору - кінцевий термін повернення кредиту 29 вересня 2015 року. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі...) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Відповідач за первинним позовом ОСОБА_1 в своїх запереченнях, посилається на ст.256 ЦК України, зазначаючи, що остання сплата заборгованості проведена 28.2.2013 року, а звернення ПАТ «УкрСиббанк» до суду відбулося в червні 2017 року, тобто з пропуском строків позовної давності, на підставі чого й просить в задоволення позову відмовити.

Оскільки відповідачем за первинним позовом ОСОБА_1 зазначається лише про застосування строків позовної давності але не оспорюється фактичні розрахунки розміру заборгованості, суд вважає, що розміри заборгованості, визначені в розрахунку, визнаються.

Щодо застосування позовної давності суд вважає наступне.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Звернення до суду відбулося 3.7.2017 року тобто в межах строку позовної давності, зазначеному в ст.257 ЦК України.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку є підстави часткового застосування строку позовної давності, який для правовідносин щодо стягнення неустойки (штрафу, пені) згідно ч.2 ст.258 ЦК України становить один рік.

Згідно п.1.2.8. договору - кінцевий термін повернення кредиту, тобто проведення всіх платежів - 29 вересня 2015 року. За приписами ч.2 ст.258 ЦК України строк звернення до суду щодо стягнення неустойки сплив 30.9.2016 року, звернення ж до суду відбулося 3.7.2017 року, тобто зі спливом строку, визначеного ч.2 ст.258 ЦК України.

Щодо інших вимог, то строк стосовно них становить три роки, оскільки, сплив строку позовної давності в даному випадку за змістом ст.257 ЦК України наступає лише 1.10.2018 року.

Таким чином, оскільки відповідачем ОСОБА_1 зазначається лише про застосування строків позовної давності але не оспорюється фактичні розрахунки розміру заборгованості, суд вважає, що розміри заборгованості, визначені в розрахунку, визнаються.

Підлягає стягненню на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30.09.2008 року: 11325,82 доларів США - кредитна заборгованість; 17273,17 доларів США - заборгованість по процентах, що разом становить 28598,99 доларів США.

Щодо солідарного стягнення.

Як зазначено в пп.1.3.8 підрозділу 1.3. Спроби щодо забезпечення виконання зобов'язань, викладених в Висновках Верховного Суду України, викладених в постановах, прийнятих за результатами розгляду справ з підстав, передбачених п.п.1,2,4 ч.1 ст.355 ЦПК України за І півріччя 2017 року.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Боржник (а відтак і поручитель) узяла на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 6 листопада 2032 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Отже, сторони встановили не лише строк дії договору, а й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобовязання, яке виникло на основі договору.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Отже, саме з часу прострочення несплаченої заборгованості відповідно до ст.261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого ч.4 ст.559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо окремих зобовязань за кредитом.

Тобто банк мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором з 21 січня 2015 р.) предявити вимоги до поручителя.

У разі предявлення банком вимог до поручителя більш ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобовязання в силу положень ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязань щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

На підставі вищенаведеного, суд щодо правовідносин, які розглядаються в даній справі вважає наступне.

Боржник (а відтак і поручителі) узяли на себе зобовязання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 29.9.2015 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів.

Таким чином, у разі неналежного виконання боржником зобовязань за кредитним договором передбачений ч.4 ст.559 ЦК України строк предявлення кредитором вимог до поручителя про повернення боргових сум, погашення яких згідно з умовами договору визначене періодичними платежами, повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу - 10-11 число кожного місяця.

Отже, саме з прострочення несплаченої заборгованості відповідно до ст.261 ЦК України починається перебіг позовної давності для вимог до боржника та обчислення встановленого ч.4 ст.559 цього Кодексу шестимісячного строку для предявлення вимог до поручителя щодо окремих зобовязань за кредитом.

Тобто ПАТ «УкрСиббанк» мав протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання (виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором - остання сплата 30.8.2011 року (т.1 а.с.26), тобто з 12.9.2011 рокупредявити вимоги до поручителя. Позовні вимоги до поручителів пред'явлені 3.7.2017 року

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку про задоволенню зустрічних позовних вимог в повному обсязі, визнання поруку за договорами: № 231813 від 30.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 ПАТ «УкрСиббанк»; № 231815 від 30.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк»; № 231816 від 30.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк» припиненою.

У зв'язку з чим вважає, що стягнення заборгованості на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягає лише з ОСОБА_1

У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягає відшкодуванню понесені позивачем судові витрати в розмірі задоволених позовних вимог 11163,53 грн.

Керуючись ст.ст.257,258,261,559,629,1048,1050 ЦК України та ст.ст. 12,77-81,246,258, 259,263-266,354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» розташований за адресою: вул. Андріївська,2/12, м.Київ, 03115, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30.09.2008 року: 11325,82 доларів США - кредитна заборгованість; 17273,17 доларів США - заборгованість по процентах, що разом становить 28598,99 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачений судовий збір в розмірі 11163,53 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати поруку за договорами: № 231813 від 30.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «УкрСиббанк»; № 231815 від 30.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк»; № 231816 від 30.09.2008 року, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк» припиненою.

Повний текст рішення виготовлений 29.05.2018 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Федоренко