Ухвала

31 травня 2018 року

м. Київ

справа № 757/46795/16-ц

провадження № 61-32157ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України, Національного антикорупційного бюро України, ОСОБА_1 про визнання права власності, зобов'язання повернути грошові кошти,

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2018 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, яка не може бути прийнята до розгляду судом та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку, встановленого статтею 325 ЦПК України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Підпунктом 14 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» встановлено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За змістом статті 325 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно зі статтею 319 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення оскаржуваного судового рішення апеляційної інстанції, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Із матеріалів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що оскаржувана ухвала Апеляційного суду міста Києва постановлена

24 травня 2017 року. Таким чином, останнім днем оскарження є 13 червня 2017 року. Заявник звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою 29 травня 2018 року, що підтверджується відтиском штемпеля «Прийому громадян» Верховного Суду.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження і вказує, що копію ухвали Апеляційного суду міста Києва від 24 травня 2017 року не отримав, про оскаржувану ухвалу апеляційного суду дізнався лише 29 травня 2018 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки заявник не надає будь-яких належних доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення, не наводить обставин та не надає будь-яких належних доказів про те, чому він не зміг звернутися за отриманням копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповноважними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявнику слід надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, при цьому навести поважні причини пропуску цього строку та надати відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження з 13 червня 2017 року до 29 травня 2018 року, тобто до моменту звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на рішення Печерського районного суду міста Києва від 14 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від

24 травня 2017 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило