Справа № 583/1192/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді - Плотникової Н.Б.

при секретарі - Логвиненко Л.М.

розглянув у судовому засіданні в місті Охтирка Сумської області справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа: орган опіки та піклування - служба у справах дітей Охтирської районної державної адміністрації

про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

10.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 Позовні вимоги мотивує тим, що він (ОСОБА_1) народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р., його батьками у свідоцтві про народження записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 17.01.2018 р. його матір - ОСОБА_3 позбавлено батьківських прав стосовно нього (позивача). Свого батька - ОСОБА_2 він (ОСОБА_1) практично не знає, батько з ним ніколи не спілкувався, кошти на його утримання не сплачує, життям сина не цікавиться, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому просить позбавити його батьківських прав.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що раніше він проживав зі своєю матірю, братами та сестрами в м. Охтирці та навчався в школі №3. Потім його перевели навчатися в Грунську спеціалізовану школу-інтернат. Батько з ними не проживав, матеріальної допомоги йому (позивачу) не надавав, не приходив до нього, не спілкувався з ним і не спілкується, не телефонував, він взагалі його (позивача) життям не цікавиться. Коли він (позивач) навчався в Грунській школі-інтернаті, батько до нього не приїжджав, ніякої матеріальної допомоги не надавав і не надає її і на даний час. Після закінчення Грунської школи він (позивач) вступив до Сумського професійного училища. Йому платять стипендію в розмірі 490 грн., на яку він і живе, однак її вистачає лише щоб один раз в день пообідати в столовій, часто він лягає спати не повечерявши, живе майже впроголодь, від його батьків ніякої матеріальної допомоги не отримує. Йому допомагають вчителі та учні з училища, дають їжу та одяг. У 2018 році його матір позбавили батьківських прав щодо нього. Просить позов задовольнити та позбавити його батька батьківських прав щодо нього.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що він дійсно не цікавиться життям та розвитком неповнолітньогоОСОБА_1, не виховує його, так як вважає, що позивач не є його біологічною дитиною.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування - Охтирської районної державної адміністрації в судовому засіданні вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги про позбавлення ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, так як відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, представника органу опіки та піклування, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 13.09.2017 р.

Мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3 відповідно до рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.01.2018 р., яке набрало законної сили, позбавлена батьківських прав відносно свого сина ОСОБА_1.

Встановлено, що на даний час ОСОБА_1 навчається в Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» курс 1, група № 14, форма навчання денна за професією «Маляр; лицювальник-плиточник» з 01.01.2017 р. по 30.06.2019 р.,що підтверджується довідкою НОМЕР_3 від 02.03.2018 р.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону ( ч.6 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

За змістом ст.164 ч.1 п.2, ст.165 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пп. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, але всупереч зазначеним вимогам закону відповідач свої зобов'язання щодо виховання та розвитку дитини не здійснює.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

У відповідності до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України - мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Отже, з аналізу правових норм, які регулюють вказані правовідносини, вбачається, що для позбавлення батьківських прав необхідним фактом є те, що особа має реальну можливість виконати свої батьківські обов'язки, але не вчиняє для цього відповідних дій, не проявляє щонайменшої батьківської турботи, хоча має можливість.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться його життям, не піклується про нього, що підтверджується наступними доказами.

Показами свідка ОСОБА_7, яка в судовому засіданні пояснила, що вона є викладачем Сумського міжрегіонального вищого професійного училища м. Суми та є класним керівником ОСОБА_1, який навчається в даному навчальному закладі з 01.09.2017 р. За час навчання ОСОБА_1 його батьки ним не опікуються, не цікавляться його життям та навчанням, жодного разу в училище до сина не приїжджали, матеріальної допомоги сину не надавали. ОСОБА_1 живе на одну стипендію, розміру якої вистачає лише на один обід, він живе впроголодь, викладачі училища та учні приносять йому харчі та одяг, через це неповнолітній ОСОБА_1 перебуває у пригніченому психологічному стані. На канікули йому нікуди поїхати, і адміністрація училища домовилась з Грунською школою-інтернатом, щоб на зимових канікулах ОСОБА_1 пожив у школі-інтернаті. Вважає, що для соціального захисту неповнолітнього доцільно позбавити батьківських прав відповідача, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо виховання сина.

Листом Сумського міжрегіонального вищого професійного училища № 2/94 від 26.03.2018 р. відповідно до якого ОСОБА_1 навчається в училищі з 01.09.2017 р. за професією «маляр, лицювальник-плиточник». За час навчання в закладі ОСОБА_1 жодного разу не спілкувався з батьком і навіть не згадував про нього. Батько до училища не приїздив і не цікавився життям, навчанням, поведінко та матеріальним становищем сина. Дмитро знаходиться в дуже скрутному матеріальному становищі, живе на стипендіальні кошти, а їх вистачає лише на обід. У хлопця немає навіть необхідних речей для особистої гігієни та найнеобхіднішого одягу. Неодноразово працівники та учні навчального закладу приносили йому речі (взуття, джинси, спортивні штани, куртку), харчі. Часто дитина живе впроголодь. На вихідні хлопець залишається в гуртожитку, так як немає родичів до яких міг би поїхати, а батькам взагалі байдуже, де знаходиться їх дитина і в якому стані. На зимові канікули з дозволу Департаменту освіти і науки СОДА та згоди адміністрації Грунської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату хлопець перебував в інтернаті в колі своїх друзів. Через брак уваги з боку рідних, відсутність коштів на найнеобхідніші речі, хлопець постійно перебуває у пригніченому стані.

Повідомленням служби у справах дітей Охтирської районного державної адміністрації № 01-20/38 від 12.03.2018 р., відповідно до якого неповнолітня дитина ОСОБА_1 перебуває на обліку служби у справах дітей як дитина, яка проживає у сім'ї, що перебуває у складних життєвих обставинах, з 23.01.2014 р.

Актом комісії Грунської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату від 22.03.2018 р. відповідно до якого батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за час перебування сина в навчальному закладі з 11.10.2012 р. по 25.08.2017 р. його не відвідував, не цікавився його життям, навчанням, поведінко та здоров'ям, листи не надсилав, матеріальної допомоги не надавав, не спілкувався по телефону, на вихідні та канікули жодного разу не забирав ОСОБА_1.

Довідкою Грунської спеціалізованої загальноосвітньої школи-інтернату № 33 від 22.03.2018 р., відповідно до якої ОСОБА_1 згідно клопотання ДНЗ Сумського міжрегіонального вищого професійного училища та дозволу Департаменту рсвіти та науки Сумської обласної державної адміністрації від 28.12.2017 р. перебував в закладі під час канікул, святкових та вихідних днів.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 17.01.2018 р. справа № 583/3088/17, що набрало законної сили, відповідно до якого змінено розмір аліментів та стягнено з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону , до досягненням ним повноліття, починаючи стягувати з 07.11.2017 р., аліменти сплачувати на користь органу або особи, яка буде призначена опікуном та/або піклувальником дітей.

Згідно висновку органу опіки і піклування - Охтирської районної державної адміністрації від 29.05.2018 року орган опіки і піклування вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Таким чином, досліджені судом докази свідчать про свідоме нехтування відповідачем ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками, він, маючи реальну можливість виконати свої батьківські обов'язки, не цікавиться своєю дитиною, не цікавився його життям, навчанням, поведінко та здоров'ям, матеріальної допомоги сину не надає, що негативно впливає на фізичний і духовний розвиток дитини як складову виховання, що розцінюється судом як ухилення від виховання дитини, крім того, сам відповідач в судовому засіданні не заперечував факту його ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а тому суд вважає, що відповідача необхідно позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_1

Суд вважає, що такий крайній захід впливу на відповідача, який ухиляється від виконання батьківських обов'язків, є доцільним та необхідним для захисту інтересів дитини.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 150, 164, 165 СК України, Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), керуючись ст. ст. ст. 12, 81, 141, 263-265ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНКПП НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. Б. Плотникова