_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1547/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018

Київський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Бундєвій Я.І., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом у якому просила суд виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з квартир №36 та №37 будинку №64 по вулиці Академіка Корольова міста Одеси, яка належить їй на праві власності.

Позов обґрунтовано тим, що 29.10.2015р. вона придбала квартиру №36, а 23.05.2016р. - квартиру АДРЕСА_1, однак у даній квартирі продовжують мешкати ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які чинять їй перешкоду у користуванні майном.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 зявилася у перше судове засідання 31.01.2017р. та заявила клопотання про укладення угоди з адвокатом, та після задоволення її клопотання у наступній судові засідання не являлася, хоча знала про існування судового спору (а.с.41,50,51,55,67).

Відповідач ОСОБА_3 та його представник проти задоволення позову заперечували.

Судом неодноразово відкладалися судові засідання за клопотаннями відповідача ОСОБА_3 про участь у справі перекладача, які судом були задоволені, однак останній перекладача до суду не запросив.

Також до суду була спрямована заява ОСОБА_4 у якій він представлявся як представник інтересів відповідача ОСОБА_2, однак він не подав до суду відповідного, передбаченого ст.62 ЦПК України, документу і в подальшому його виклик у судові засідання судом не здійснювався (а.с.43).

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

29 жовтня 2015 року від імені ОСОБА_5, позивачу ОСОБА_1 за ціною 744692,00 грн., (що встановлена згідно виготовленого ФОП ОСОБА_6 звіту про оцінку майна №LO-151012-004) було продано квартиру № 36, що знаходиться в м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 64, загальною площею 63,1 кв. м.

23 травня 2016 рокуАДРЕСА_2, що знаходиться в м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 64, загальною площею 33,6 кв. м., яка була предметом іпотеки за договором іпотеки р.№11258, було продано від імені ОСОБА_5, позивачу ОСОБА_1 за ціною 520000,00 грн., що встановлена згідно виготовленого ФОП ОСОБА_6 звіту про оцінку майна №LO-160520-001.

Відповідач ОСОБА_1 оскаржила вказані договору купівлі-продажу та звернулися до суду з позовом про визнання їх недійсними. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 9.03.2017р., яке набрало законної сили, в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5 про визнання вищевказаних договорів купівлі-продажу недійсними відмовлено.

Крім цього, вказаним рішенням суду встановлено, що 21 грудня 2010 року між ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 був укладений договір позики посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та - зареєстрований в реєстрі 13258.

Відповідно до умов вищевказаного договору Позикодавець надав, а Позичальники отримали кошти в розмірі 419198,64 грн., що на час укладення договору були еквівалентні до 52640,00 дол. США, строком до 26 вересня 2012 року, без нарахування відсотків.

Того ж дня між сторонами вищевказаного договору позики було укладено договір іпотеки яким було забезпечено виконання позичальниками їх зобовязань за договором позики від 21.12.2010 року зареєстрованим за № 13259 та за яким у іпотеку позивачу було передано нерухоме майно, а саме: квартира № 36, що знаходиться в м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 64, загальною площею 63,1 кв.м.

Крім того, 03 листопада 2011 року між ОСОБА_9 яка діяла від імені ОСОБА_5, на підставі довіреності Р№ 5447 від 09.07.2011 року (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено договір позики посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 11257.

Відповідно до умов вищевказаного договору позикодавець надав, а позичальник отримав кошти в розмірі 187673,14 грн., що в еквіваленті на час укладення договору складає 23520,00 дол. США, строком до 03 травня 2012 року, без нарахування відсотків.

Того ж дня між сторонами вищевказаного договору позики було укладено договір іпотеки відповідно до умов якого забезпечувалося зобов'язання за договором позики від 03.11.2011 року зареєстрованим за № 11258 та передавалося в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартира № 37, що знаходиться в м. Одесі по вул. Академіка Корольова. 64, загальною площею 33,6 кв. м.

Згідно свідоцтва від 22 жовтня 2015 року, що видано ПНОМНО ОСОБА_10, ОСОБА_5, реєстраційний номер в реєстрі 6608, вбачається, що вказаним нотаріусом заяву ОСОБА_5 р.№6660 (від 14 листопада 2014 року), яка містила відомості щодо обставин та умови укладеного між сторонами договору позики від 03.11.2011 року та невиконання позичальником її зобовязань з повернення отриманої позики, а також попередження про те, що у випадку невиконання основного зобовязання позичальником протягом тридцяти календарних днів, ОСОБА_5 має право звернути стягнення заборгованості на предмет іпотеки за договором р.№11258, яким забезпечено належне виконання зобовязання ОСОБА_2 її зобовязань з повернення коштів, було передано ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримана нею особисто 18 листопада 2014 року.

Свідоцтво від 22 жовтня 2015 року, що видано ПНОМНО ОСОБА_10, ОСОБА_5, реєстраційний номер в реєстрі 6607, вказує на те, що зазначеним нотаріусом заяву ОСОБА_5 р.№6659 від 14 листопада 2014 року, яка містила відомості щодо обставин та умови укладеного між сторонами договору позики від 21.12.2010 року та невиконання позичальниками їх зобовязань з повернення отриманої позики, а також попередження про те, що у випадку невиконання основного зобовязання позичальниками протягом тридцяти календарних днів, ОСОБА_5 має право звернути стягнення заборгованості на предмет іпотеки за договором р.№13259, яким забезпечено належне виконання зобовязання ОСОБА_2 та ОСОБА_11 їх зобовязань з повернення коштів, було передано ОСОБА_2 та ОСОБА_11 рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення та отримані ними особисто 18 листопада 2014 року та 02 грудня 2014 року відповідно.

Згідно ст.317,319 ЦК України Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За нормами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивач 24.05.2016р. та 3.08.2017р. направляла відповідачам письмові вимоги про звільнення квартир (а.с.10-12), які залишилися не виконаними.

Також 11.08.2017р. позивач намагалася потрапити у вказані квартири №36 та №37, однак відповідачі двері їй не відчинили, про що було складено акт (а.с.13).

Статтею 109ч.3 ЖК УРСР встановлено, що звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2007 року у якій фактично мешкає.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі порушують право власника вищевказаних квартир ОСОБА_1 на реалізацію її прав, закріплених у ст.ст.317 та 319 ЦК України своїм небажанням виселитися з цих квартир, а тому порушене право позивача підлягає захисту, а позов задоволенню.

Щодо посилань сторони відповідача ОСОБА_3 на те, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає в квартирі №36 з 2016р., суд ставиться критично і зазначає, що згідно наданої 15.01.2018р. ОСОБА_2 заяви (а.с.42) нею вказувалася адреса проживання саме квартира АДРЕСА_3.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по 640 грн. з кожного.

Керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПКУкраїни, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 (ІПН) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) з квартир №36 та №37 будинку №64 по вулиці Академіка Корольова міста Одеси.

Стягнути ОСОБА_2 (ІПН) та ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 по 640 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання Апеляційному суду Одеської області через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.