Житомирський апеляційний суд
Справа №295/2720/15-ц Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 27 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Шевчук А.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу №295/2720/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2017 року, ухваленого під головуванням судді Перекупки І.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 20055,62 доларів США, що еквівалентно 335 509,05 грн. та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог Банк зазначав, що 07.02.2008 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, згідно якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 31 000 доларів США терміном до 07.02.2015 року зі сплатою 14,0 відсотків річних за користування кредитом, на умовах повернення коштів у розмірах та строки, встановлених договором. У зв'язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 04.02.2015 утворилась заборгованість у розмірі 20055,62 доларів США, що еквівалентно 335 509,05 грн., яка складається із: 15 812,76 доларів США (еквівалент 264 530,54 грн.) - заборгованість за кредитом; 1390,75 доларів США (еквівалент 23265,76 грн.) - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2852,11 доларів США (еквівалент 47712,75 грн.) - заборгованість за пенею.

Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 07.02.2008 року в сумі 17 203,51 доларів США (еквівалент 287 796,3 грн.) та 20 000,00 грн., що складається: з суми заборгованості за кредитом 15 812,76 дол. США (еквівалент 264 530,54 грн.), суми заборгованості по процентам 1 390,75 дол. США (еквівалент 23 265,76 грн.), пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентам 20 000,00 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що він та його представник були відсутні при розгляді справи з поважних причин, у зв'язку з чим він був позбавлений прав на захист, передбачених ст. 55, 59 Конституції України. Також зазначив, що не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо строку дії кредиту та розміром заборгованості за кредитним договором.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Васильєв І.В. проти доводів апеляційної скарги заперечив, вказав, що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунтованим.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 07.02.2008 між ОСОБА_2 та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено кредитний договір №014/4708/82/128947, згідно якого позичальнику надано кредитні кошти в розмірі 31 000 доларів США з кінцевим строком погашення до 07.02.2018 із сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами, на умовах повернення коштів у розмірах та строки, встановлених договором.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_2 обумовленого сторонами графіку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 04.02.2015 утворилась заборгованість в розмірі 20 055,62 доларів США, що еквівалентно 335 509,05 грн., яка складається із: 15 812,76 доларів США (еквівалент 264 530,54 грн.) - заборгованість за кредитом; 1 390,75 доларів США (еквівалент 23 265,76 грн.) - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2 852,11 доларів США (еквівалент 47 712,75 грн.) - заборгованість за пенею.

Відповідно до п.п. 1.3.2. Кредитного договору погашення кредиту здійснюється позичальником шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних платежів (ануїтетний платіж) в розмірі 481,33доларів США протягом всього строку дії Договору, згідно графіку погашення кредиту. Розмір щомісячного ануїтетного платежу може змінюватись відповідно до умов договору у випадку часткового дострокового погашення кредиту.

Також відповідач зобов'язувався щомісячно - 13 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, частково погашати кредит та остаточно погасити отриманий кредит до 7 лютого 2018 року.

За умовами п.п.9.1., 9.3. Договору у разі неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором, останній зобов'язується достроково погасити кредит у повному обсязі разом зі сплатою відсотків та пені, а Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором. Таке дострокове погашення повинно бути здійснене Позичальником не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання Позичальнику відповідного повідомлення Кредитора за вимогою дострокового погашення.

У зв'язку з несплатою ОСОБА_2 чергових платежів по кредитному договору, позивачем 27.01.2015 направлено вимогу відповідачу про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором.

Зазначена вимога відповідачем виконана не була.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що відповідачем неналежно виконуються умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 4 лютого 2015 року утворилась заборгованість за кредитом у розмірі 20 055,62 доларів США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ становить 335 509,05 грн.

На підтвердження зазначеної суми ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» надав розрахунок заборгованості, за яким 15 812,76 доларів США (еквівалент 264 530,54 грн.) - заборгованість за кредитом; 1 390,75 доларів США (еквівалент 23 265,76 грн.) - заборгованість за процентами за користування кредитом; 2 852,11 доларів США (еквівалент 47 712,75 грн.) - заборгованість за пенею.

У матеріалах справи відсутні докази на спростування відображеної у розрахунку заборгованості ОСОБА_2 перед позивачем.

В апеляційній скарзі відповідач вказує, що не погоджується з розміром заборгованості за кредитом, а тому на підтвердження своїх вимог Банком до апеляційного суду було надано довідку про надходження коштів від позичальника ОСОБА_2 (а.с.171-173).

Натомість самим позичальником не надано жодних платіжних документів на підтвердження суми погашеної заборгованості.

Водночас, представником відповідача ОСОБА_3 в апеляційному суді заявлено клопотання про призначення у справі судової бухгалтерсько-економічної експертизи для визначення заборгованості за кредитом.

Таке клопотання апеляційним судом було задоволено, проте експертиза не проведена, оскільки термін проведення експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України заперечувався Банком, який розцінював значний термін у проведенні експертизи затягуванням розгляду справи. Тому апеляційним судом була визначена інша експертна установа - Незалежний інститут судових експертиз, проте відповідачем не було оплачено вартість експертизи, що стало підставою для відмови експертної установи у її проведенні.

Отже, відповідачем розмір заборгованості за кредитом не спростовано, а наданий Банком розрахунок заборгованості є належним, допустимим, достатнім та достовірним -доказом(ст. 76-80 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано зменшив заборгованість за пенею, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України.

За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог частини 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

З огляду на вказане колегія суддів суду апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову, оскільки ОСОБА_2 своєчасно не погашає заборгованість за кредитом у зв'язку із чим у нього утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь Банку.

Доводи в апеляційній скарзі відповідача, що він та його представник були відсутні при розгляді справи з поважних причин у зв'язку з чим він був позбавлений прав на захист, передбачених ст. 55, 59 Конституції України, не можуть бути враховані, оскільки постановлене по справі заочне рішення від 25.06.2015 було скасовано ухвалою Богунського районного суду м. Житомира, справу призначено до розгляду.

Проте, в подальшому знову було постановлено заочне рішення, оскільки відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

До того ж судом апеляційної інстанції в повному обсязі забезпечувався захист прав відповідача шляхом задоволення усіх клопотань його представника.

Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390,391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13.12.2018.

Головуючий Судді