У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 6-51/11

провадження № 6/0285/93/18

27 серпня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючої судді Михайловської А.В.

при секретарі судового засідання Славушевич О.В.,

учасники справи : заявник ОСОБА_1, інші особи - Новоград-Волинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, представник ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження права виїзду за кордон,

встановив:

26.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив скасувати обмеження у праві виїзду за кордон, встановлені ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області 07.06.2011 року, якою було задоволено подання старшого державного виконавця відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області про заборону виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1.

В обґрунтування заяви зазначає, що ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 07.06.2011 року (далі Ухвала) його було обмежено у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за виконавчим листом № 2-8981/2010 від 15.09.2010 року, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 873895,34 грн. 16.11.2011 року було завершено виконавче провадження № 29206562 за даним виконавчим листом. Вказує, що оскільки виконавче провадження закінчено, то на даний час відсутні підстави для обмеження права виїзду за кордон, в зв»язку з чим необхідно їх скасувати.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив скасувати накладене обмеження у праві виїзду за межі України.

Представник ДВС у судове засідання не з'явилася, у заяві до суду просила справу розглянути у їх відсутності, у відзиві на заяву вказує на те, що норми законодавства не передбачають поняття скасування обмеження у вигляді заборони виїджати за кордон судом першої інстанції. Зазначають, що у відділі ДВС відсутні відомості про те, що виконавчий лист № 2-8981 погашений у повному обсязі.

Доповівши вимоги заяви, заслухавши заявника, дослідивши матеріали поданої заяви та усі додані до неї докази, суд дійшов наступного висновку.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для закордонних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Проте слід зазначити, що Цивільний процесуальний кодекс України не регулює порядок розгляду судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Так само не передбачено вирішення такого питання судом і Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзд в Україну громадян України».

Відповідно до п. 12.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України особи знімається у разі винесення виконавцем постанови про: повернення виконавчого документа до суду, який його видав, на підставі частини першої статті 38 Закону; закінчення виконавчого провадження на підставі пунктів 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої статті 39 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України - у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів.

У постанові вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Постанова затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і протягом трьох робочих днів надсилається до ГЦОСІ ДПС.

Скасування (зняття) тимчасового обмеження у праві виїзду громадян за межі України на підставі заяв сторін виконавчого провадження або державного виконавця є неправильним, цим правом наділені лише органи ДВС, які повинні винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, заявник має право оскаржити дії державного виконавця до суду в порядку статті 447 ЦПК України лише в випадку відмови в винесенні постанови про відмову в скасуванні тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України.

Особа, яка вважає, що її права порушені в звязку з тимчасовим обмеженням у праві виїзду за межі України, має право оскаржити в апеляційному порядку лише ухвалу суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На це звертали увагу Верховний Суду України, узагальнюючи судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (узагальнення від 01.02.2013), та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах від 01.07.2015), зазначивши, що тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а припинення обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця. У разі врегулювання боргових зобовязань державний виконавець виносить відповідну постанову про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України, у якій вказуються номер та дата винесення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду з України.

Отже, тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України законом покладено на суд, а скасування обмеження виїзду у звязку з виконанням обовязку за рішенням, що перебувало на виконанні, покладено на державного виконавця.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що заявнику слід відмовити у задоволенні його заяви про скасування тимчасового обмеження права виїзду за кордон.

Керуючись статтями 260, 261, 353, 354, 441 ЦПК України, суд , -

постановив :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_1 ) про скасування тимчасового обмеження права виїзду за кордон.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду .

Розяснити заявнику, що розгляд питання про зняття (скасування) обмеження щодо особи у праві виїзду за межі України належить до компетенції державного виконавця та/або на ухвалу суду, якою тимчасово обмежено у праві виїзду боржника за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку у відповідності до вимог ст. 353 ЦПК України.

Головуюча суддя А.В.Михайловська