г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/615/18
Номер провадження 2/213/614/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2018 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.

секретар судового засідання Ладухіна І.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про скасування наказу № 92а/1001 від 19.02.2018 «Про поновлення на роботі» в частині неповноти його оформлення, зобовязання АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» видати наказ про поновлення на роботі, належним чином оформлений; про визнання незаконним та скасування наказу № 93а/1001 від 19.02.2018 «Про відсторонення від роботи»; про оплату вимушеного прогулу; про зобовязання АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» сплатити лікарняний лист від 20.02.2018,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, який в наступному неодноразово уточнювала, останній раз 13 серпня 2018 року, збільшуючи вимогу в частині суми стягнення оплати за вимушений прогул, та просить скасувати наказ № 92а/1001 від 19.02.2018 «Про поновлення на роботі» в частині неповноти його оформлення та зобовязати ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» видати наказ про поновлення її на роботі, належним чином оформлений, в якому прописати процедуру поновлення на посаді, а саме обовязок визначити робоче місце, ознайомлення з посадовою інструкцією, проведення ввідного та первинного інструктажів з охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації електричних мереж та надання першої допомоги потерпілим від нещасних випадків, розроблення та затвердження програми спеціальної підготовки, з урахуванням вимог до посади майстра групи технічного аудита, термін ознайомлення з програмою підготовки та термін проведення позачергової перевірки знань з питань охорони праці, пожежної безпеки та технічної експлуатації електричних мереж; визнати незаконним та скасувати наказ № 93а/1001 від 19.02.2018 «Про відсторонення від роботи» позивача без збереження заробітної плати; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.02.2018 до дня винесення судового рішення, у сумі 34020,06 грн.; зобовязати оплатити лікарняний Лист від 20.02 2018 у сумі 1534,79 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що була незаконно звільнена з роботи в Широківському районі електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з посади майстра групи технічного аудиту на підставі наказу № 126/0444 від 07.12.201 «Про застосування дисциплінарного стягнення». Зазначений наказ був нею оскаржений в Інгулецькому районному суді м. Кривого Рогу, та рішенням суду від 18 січня 2018 року наказ було визнано незаконним та скасовано. Оскільки судом рішення було допущено до негайного виконання в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, 19 січня 2018 року вона предявила його до Широківського району електричних мереж ПАТ«ДТЕК Дніпрообленерго». Оскільки на цей час начальник Широківського РЕМ вже не мав повноважень щодо кадрових питань, та послався на те, що в звязку з цим він не може виконати рішення суду, вона 22.01.2018 прибула в ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» в м. Дніпро вул. Запорізьке Шосе 22 до директора з управління персоналом.

В кабінеті останнього директор з правового забезпечення ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» ОСОБА_3 заявила, що рішення суду не може бути виконане з огляду на те, що в компанії ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» станом на 22 січня 2018 року відсутня посада майстра групи технічного аудита, на що вона повідомила, що її влаштує рівнозначна посада, не нижче майстра групи технічного аудита, або посада юрисконсульта.

Оскільки її пропозиція не влаштувала посадових осіб ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», вони категорично відмовились виконувати рішення суду.

В той же день вона звернулась до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, і в присутності державного виконавця їй був вручений наказ №92а/1001 від 19.02.2018 «Про поновлення на роботі», зроблений відповідний запис до трудової книжки, про що державним виконавцем було складено акт від 19.02.2018.

Зазначила, що приблизно через 20 хвилин після того, як державний виконавець залишив територію ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», директором з правового забезпечення їй був зачитаний та вручений наказ № 93а/1001 від 19.02.2018 «Про відсторонення від роботи» без збереження заробітної плати. Вважає, що була формально поновлена на роботі, а потім незаконно відсторонена від роботи без збереження заробітної плати, тому просить даний наказ скасувати, посилаючись на те, що згідно п.3.8 Наказу Державного комітету України по нагляду за охороною праці N 30 від 04.04.1994 «Про затвердження Типового положення про навчання, інструктаж і перевірку знань працівників з питань охорони праці»: Працівники, які мають перерву в роботі за професією більше одного року, проходять навчання з питань охорони праці до початку самостійної роботи. Згідно п.3.9 цього наказу, працівники допускаються до самостійної роботи після вступного інструктажу, навчання, перевірки теоретичних знань, первинного інструктажу на робочому місці, стажування і набуття навичок безпечних методів праці.

З моменту звільнення до моменту поновлення на роботі, тобто з 07.12.2016 по 19.02.2018 перерва в роботі становила більше року, тому підприємство повинно було забезпечити їй проходження навчання, інструктаж і перевірку знань. Крім того, вказує, що їй також повинен був проведений вступний інструктаж, навчання, перевірка теоретичних знань, первинний інструктаж на робочому місці, стажування і набуття навичок безпечних методів праці. І лише після всього переліченого повинна була призначена дата перевірки знань.

Оскільки згідно зі статтею 18 Закону України «Про охорону праці» працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії, очевидним є порушення відповідачем вимог трудового законодавства.

Зазначила при цьому, що проходження інструктажів, навчань та перевірку знань з питань охорони праці на підприємстві за рахунок роботодавця визначено також Типовим положенням, затвердженим Наказом державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15 в редакції від 14.04.2017.

На підприємствах на основі Типового положення, з урахуванням специфіки виробництва та вимог нормативно-правових актів з охорони праці, розробляються і затверджуються відповідні положення підприємств про навчання з питань охорони праці, а також формуються плани-графіки проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, які мають бути оприлюднені роботодавцем.

Цим Положенням передбачено крім іншого, що перед перевіркою знань з питань охорони праці на підприємстві для працівників організується навчання: лекції, семінари та консультації; не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці; відповідальність за організацію і здійснення інструктажів, навчання та перевірки знань працівників з питань охорони праці покладається на роботодавця.

Позивач вважає, що формальне поновлення на роботі не є поновленням на роботі в повному розумінні цього. Зазначила, що в наказі № 93а/1001 від 19.02.2018 знайшла своє відображення вседозволеність відповідальних осіб підприємства, і оскільки відповідач видав цей всупереч вимогам вищеперелічених нормативних актів, він підлягає скасуванню.

Також позивач зазначає, що відповідачем при її відстороненні від роботи без виплати заробітної плати було порушено норми ст. 46 КЗпП України, якою передбачено підстави для цього, а саме у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Жодних з зазначених в цій статті умов не порушувалось.

Крім того, позивач вказує, що у звязку з виданням наказу № 93а/1001 мав місце вимушений прогул, тому просить стягнути з відповідача на її користь за період вимушеного прогулу суму, розмір якої розрахувала, виходячи із середньоденної заробітної плати та кількості робочих днів у поточному місяці.

Оскільки відповідач відмовився видати їй довідку про розмір її заробітної плати після поновлення, вона використовувала показник середньоденної заробітної плати із довідки № 2225 від 21.09.2017 р., яка була надана відповідачем на вимогу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу суду при розгляді справи № 213/3129/16- ц за її позовом про поновлення на роботі.

Вимогу про стягнення з відповідача оплати за листком непрацездатності позивач обґрунтовує тим, що після подій, які відбувалися при поновленні її на роботі 19.02.2018, наступного дня вона потрапила на лікарняний до 11-ї Криворізької міської лікарні з діагнозом вазомоторна цефалгія, де проходила лікування на денному стаціонарі з 20.02.2018 по 27.02.2018, тому виходячи із середньоденного заробітку 255,79 грн. за шість днів лікарняного вона просить стягнути 1534,79 грн. (255,79 грн. х 6).

Загальна сума вимушеного прогулу з врахуванням лікарняного за розрахунком позивача складає 35554,85 грн. (34020,06 + 1534,79).

Зазначає, що лікарняний лист вона не надавала відповідачу з огляду на його протиправні дії у відношенні неї, та видання наказу про відсторонення від роботи, а також послалась на те, що у 2016 році при відстороненні від роботи начальник Широківського РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» поводився агресивно, ним був викликаний наряд поліції, про що наявні відеодокази.

Вимогу про скасування Наказу № 92а/1001 від 19.02.2018 «Про поновлення на роботі» обгрунтовує тим, що в ньому відсутнє поняття самого поновлення. Вважає, що прикладом поновлення на роботі є наказ ВАТ «Енергопостачальна компанія «Дніпрообленерго» № 221 а/103 від 01.08.2008, виданий колишнім генеральним директором ОСОБА_4 на підставі рішення Інгулецького районного суду від 27 червня 2008 року про її поновлення після незаконного звільнення за п.3 ст.40 КЗпП України.

Позивач посилається на те, що зазначений наказ чітко прописує процедуру поновлення на посаді, а саме обовязок визначити робоче місце, ознайомлення з посадовою інструкцією, проведення ввідного та первинного інструктажів з охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації електричних мереж та надання першої допомоги потерпілим від нещасних випадків, розроблення та затвердження програми спеціальної підготовки, з урахуванням вимог до посади майстра групи технічного аудита - тобто прописує дії, які роботодавець повинен вчинити після поновлення працівника на роботі.

Відповідач після ознайомлення з позовними вимогами надав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими, тому задоволенню не підлягають, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи.

Так відповідач зазначає, що жодних вимог до змісту наказу про поновлення на роботі діючим законодавством не передбачено. Наказ про поновлення на роботі є підставою відновлення трудових відносин, в той час, як проведення інструктажів, навчань та перевірки знань з охорони праці є наслідком, а не умовою поновлення на роботі, тому відсутність в наказі про відновлення працівника на роботі визначення робочого місця, ознайомлення з посадовою інструкцією, зазначення про проведення інструктажів, навчань та перевірки знань не впливає на факт поновлення працівника на роботі.

Отже, твердження Позивача про те, що відновлення на роботі через відсутність проведення інструктажів, навчань та перевірки знань з охорони праці, мало формальний характер не грунтується на законі, а тому позовна вимога ОСОБА_1 про скасування наказу №92а/1001 від 19 лютого 2018 року «Про поновлення на роботі» та зобовязання видати наказ про поновлення на роботі, в якому прописати: процедуру поновлення на роботі задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про скасування наказу від 19.02.2018 №93а/1001 «Про відсторонення від роботи», з посиланням на те, що жодним нормативним документом України роботодавцю не надано право відстороняти від роботи працівника, який поновлений на посаді за рішенням суду і має перерву в роботі більше року, та видавати наказ про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати, без проведення інструктажів, навчання видання та затвердження програми підготовки з урахуванням вимог до посади, то доводи Позивача суперечать нормам діючого законодавства з охорони праці, оскільки ст.46 КЗпП України передбачено відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом також в інших випадках, передбачених законодавством.

Заперечуючи проти цій частини позовних вимог, Відповідач посилається на положення ч.6 ст.18 Закону України «Про охорону праці», п.1.10. Типового положення про навчання, інструктаж і перевірку знань працівників з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №30 від 04.04.1994, п.3.16. Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, затвердженого наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15, згідно з якими не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці.

У відзиві на позов представник позивача вказує на те, що аналогічна норма передбачена в п.4.5. Положення про навчання, інструктаж і перевірку знань працівників ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з питань охорони праці, пожежної безпеки, технічної експлуатації електрообладнання та роботи з споживачами електричної енергії, яким передбачено, що працівники ВАТ «ЕК Дніпрообленерго» при прийнятті на роботу і періодично в процесі роботи, повинні проходити навчання та перевірку знань згідно вимог цього Положення. Допуск до роботи без навчання і перевірки знань не допускається.

Жодних виключень з заборони допуску до роботи осіб, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці, діючим законодавством не передбачено, тому за таких обставин, відсторонення ОСОБА_1 від роботи здійснено відповідно до вимог чинного законодавства та є законним.

При цьому відповідач зазначає, що доводи ОСОБА_1 про те, що з її боку не було ухилення від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної безпеки, спростовуються наступним.

В пункті 2 Наказу від 19.02.2018 № 93а/1001 «Про відсторонення від роботи» передбачено, що начальник Широківського РЕМ повинен визначити дату проходження перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони майстром групи технічного аудиту Широківського району електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» ОСОБА_1

20.02.2018 начальником Широківського РЕМ було видано розпорядження «Про індивідуальне навчання та придбання практичних навиків в роботі» №46/0444, яким передбачалось проведення індивідуального навчання ОСОБА_1 з охорони праці в період з 20.02.2018 по 20.03.2018 та проходження перевірки знань 20.03.2018, проте ОСОБА_1 з 20.02.2018 та до цього часу з невідомих підстав не зявляється на роботі, про причини неявки не повідомляла, що зафіксовано відповідними актами.

Відповідач вважає, що за відсутності Позивача на роботі, проведення її навчання та перевірки знань не можливе. Отже, проходження навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці Позивачем не відбулись внаслідок дії самого Позивача.

Також Відповідач вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов'язання відшкодувати заробітну плату, яка не була виплачена на підставі наказу про відсторонення від роботи, так як відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Оскільки ОСОБА_1 в лютому-квітні 2018 року не виконувала ніякої роботи, а діючим законодавством не передбачено виплати заробітної плати за період, коли працівник був відсторонений від роботи в зв'язку з не проходженням перевірки знань навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці, відповідно відсутні підстави для нарахування за цей період заробітної плати. Відсутність навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці є наслідком неявки Позивача на роботу з 20.02.2018 року по цей час.

До позовної заяви додано копію листка непрацездатності, який підтверджує поважність причин відсутності на роботі лише за період з 20 по 28 лютого 2018 року. Але ні 28.02.2018, ні в подальшому Позивач на роботу не з'являлась. До позовної заяви не додано ніяких доказів того, що неявка позивача на роботу з 1 березня 2018 року та по цей час обумовлена перешкодами з боку Відповідача або іншими причинами, а тому відсутні підстави вважати що відсутність Позивача на роботі є вимушеним прогулом. Відповідно, позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволенню не підлягає.

Стосовно оплати лікарняного, Відповідач зазначає, що законодавством встановлено певний порядок оплати тимчасової непрацездатності.

Відповідач у відзиві зазначає, що Позивачем не надано доказів того, що листок непрацездатності від 20.02.2018 АДІ № 986752 надавався комісії із соціального страхування Відповідача та того, що розгляд документів не був здійснений протягом десяти днів, або було безпідставно відмовлено в призначені допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Позивачем не дотримано порядок отримання допомоги тимчасової непрацездатності, зокрема, лист тимчасової непрацездатності не було надано комісії із соціального страхування, строк для розгляду комісією документів про тимчасову непрацездатність ще не почав спливати.

За таких обставин, права Позивача на отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності не порушені, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення позовної вимоги про зобовязання сплатити лікарняний лист від 20.02.2018 року.

Ознайомившись з відзивом на позовну заяву, Позивач в передбаченому ЦПК порядку надала відповідь на даний відзив, в якому зазначила про те, що вважає, що у відзиві Відповідач не спростував її твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог, а наданий Відповідачем ОСОБА_5 лише підтверджує незаконність його дій.

Зазначила, що оскільки Акціонерне Товариство «ДТЕК Дніпровські Електромережі» є суб'єктом електроенергетики, то на нього розповсюджується дія наказу Міністерства палива та енергетики від 09.02.2004 N 75 «Про затвердження Положення про спеціальну підготовку і навчання з питань технічної експлуатації об'єктів електроенергетики», яким передбачено навчання працівників за рахунок підприємства у робочий час.

Крім того Позивач підкреслила, що вона не зявляється на роботі тому, що відсторонена від роботи, та оскаржує незаконне відсторонення від роботи без збереження заробітної плати в суді.

Також зазначила, що надані суду акти про відсутність на роботі не є документами, що підтверджують її відсутність на роботі, оскільки жоден з цих актів не зареєстрований, тобто не має запису облікових даних про документ за встановленою формою, яка фіксує факт його створення, відправлення або одержання. Оскільки метою реєстрації є надання документу юридичної сили, то вважає, що предявлені суду ОСОБА_4 юридичної сили не мають.

Щодо заперечень відповідача проти вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, вказує, що до цього часу Відповідач не виконав рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18.01.2018 по справі № 213/3129/16-ц, яке згідно зі ст.430 ЦПК України допущено до негайного виконання в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, а тому ця вимога підлягає задоволенню.

Стосовно заперечень відповідача в частині вимоги про оплату лікарняного, позивач вважає, що твердження відповідача про те, що вона повинна була надати лікарняний лист комісії із соціального страхування, є протизаконним, тому що працівники здають лікарняні листи на підприємство, на якому працюють, особі, що веде табель, відповідальна особа заповнює лікарняний лист, а вже підприємство передає заповнені лікарняні листи до комісії із соціального страхування. Тому вважає, що вимога зобовязати Відповідача сплатити лікарняний лист від 20.02 2018 є законною та підлягає задоволенню.

Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, яке відкрито ухвалою від 16.04.2018.

Ухвалою від 17.05.2018 було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано у Відповідача докази щодо розміру посадового окладу Позивача та його корегування з моменту поновлення на роботі згідно наказу від 19.02.2018, а також відомості про штатний розпису та зміни до нього у Широківському РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з 19.02.2018.

Усною ухвалою суду від 13.08.2018 замінено назву Відповідача з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» на АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».

За ненадання своєчасно інформації на виконання ухвали суду, 13.08.2018 судом застосовано до Відповідача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу в дохід державного бюджету.

Ухвалою від 15.08.2018 судом відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні Позивач не наполягала на вимозі про скасування наказу № 92а/1001 від 19.02.2018 «Про поновлення на роботі» в частині неповноти його оформлення, зобовязання АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» видати наказ про поновлення на роботі, належним чином оформлений, в іншій частині позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив, тому суд розглядає позов в межах підтриманих позивачем вимог.

Представник Відповідача проти позову заперечувала, підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, та просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Вислухавши думку сторін, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог, і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 18 січня 2018 року Позивача було поновлено на роботі на посаді майстра групи технічного аудиту Широківського району електричних мереж ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго». Рішення в цій частині допущено до негайного виконання /а.с.9/.

На підставі зазначеного рішення суду Наказом ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» (на цей час АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі») № 92а/1001 від 19.02.2018 ОСОБА_1 було поновлено на роботі /а.с.10/, про що внесено запис до трудової книжки Позивача /ас.11/.

Також встановлено, що наказом від 19.02.2018 № 93а/1001 ОСОБА_1 було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати майстра групи технічного аудиту Широківського району електричних мереж на період до проходження перевірки знань з охорони праці та протипожежної безпеки /а.с.13/.

20.02.2018 начальником Широківського РЕМ видано розпорядження за № 46/0444, яким затверджено програму підготовки майстра ГТА ОСОБА_1, визначено строк на індивідуальне навчання в період з 20.02.2018 по 20.03.2018, призначено дату перевірки знань на 20.03.208 /а.с. 51/.

Відповідно до листка непрацездатності Позивач в період з 20.02.2018 по 27.02.2018 перебувала на лікарняному /а.с.15/.

Після виходу з лікарняного 28 лютого 2018 року Позивача не було допущено до робочого місця та виконання обов'язків майстра групи технічного аудиту Широківського РЕМ, тобто відсторонено з посади без збереження заробітної плати.

Разом з тим, Відповідачем надано суду ОСОБА_4 за кожен робочий день, починаючи з 20 лютого по 08 травня 2018 року, з яких вбачається, що ОСОБА_1 на території Широківського РЕМ була відсутня протягом усього робочого дня, причини неявки не повідомила.

Однак вказані акти не є належними та допустимими доказами, адже Відповідачем не надано суду жодних доказів застосування стягнення до Позивача, крім складання вищезазначених актів. На питання суду стосовно допуску ОСОБА_1 до робочого місця, представник відповідача не надав відповіді.

Отже надані Відповідачем ОСОБА_6 не розцінюються судом як докази безпідставної неявки Позивача на робоче місто, оскільки вона була відсторонена від роботи згідно з наказом. При цьому в наказі не зазначено про обовязок ОСОБА_1 зявлятися на робочому місці.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу № 93а/1001 «Про відсторонення від роботи» без збереження заробітної плати, суд враховує, що Наказом Міністерства палива та енергетики від 09.02.2004 N 75 затверджено Положення «Про спеціальну підготовку і навчання з питань технічної експлуатації об'єктів електроенергетики».

Відповідно до п.1.2 вищезазначеного Наказу Вимоги цього Положення обов'язкові для виконання працівниками всіх суб'єктів електроенергетики, а отже і для Акціонерного Товариства «ДТЕК Дніпровські Електромережі».

Згідно з п.3.2 даного Наказу працівники, які мають перерву в роботі, в тому числі більше одного року, можуть проходити спеціальну підготовку безпосередньо на об'єктах електроенергетики без додаткового навчання в спеціальних навчальних закладах.

Пунктом 3.5. зазначеного Наказу передбачено, що Програма спеціальної підготовки працівників електроенергетики повинна передбачати обсяги навчання в СНЗ і на об'єктах електроенергетики в годинах. Програма має також передбачати місце проведення кожного етапу підготовки і визначати осіб, відповідальних за її виконання.

Відповідно до п.3.7 після навчання в СНЗ і одержання свідоцтва, а також завершення навчання на об'єктах електроенергетики в обсягах затвердженої програми спеціальної підготовки працівник електроенергетики допускається до перевірки знань в комісії за місцем роботи. У разі якщо під час спеціальної підготовки немає можливості провести навчання в СНЗ з причин, що не залежать від підприємства, то в таких випадках працівник електроенергетики допускається до перевірки знань з наступним його навчанням у СНЗ протягом одного року.

Згідно з вимогами п.1.14. зазначеного Наказу, навчання працівників електроенергетики проводиться з використанням сучасних технічних засобів: автоекзаменаторів, аудіовізуальних засобів, комп'ютерних навчально-тренувальних систем, тренажерів на навчальних полігонах, у центрах тощо. Час, який витрачається на проведення навчання і перевірки знань, зараховується як робочий час.

З огляду на викладене, суд вважає, що Відповідач, ігноруючи вимоги Наказу Міністерства палива та енергетики від 09.02.2004 № 75 без проведення спеціальної підготовки, яка є обовязковою, оскільки з моменту звільнення Позивача до винесення судового рішення про поновлення її на роботі пройшло більше року, безпідставно відсторонив Позивача від роботи без збереження заробітної плати, не забезпечив проведення спеціальної підготовки, яка зараховується як робочий час.

Відповідно до ст.ст.55,124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Отже, право громадян на працю забезпечується державою.

Статтею 18 Закону України «Про охорону праці» визначено, що працівники під час прийняття на роботу і в процесі роботи повинні проходити за рахунок роботодавця інструктаж, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії, очевидним є порушення відповідачем вимог трудового законодавства.

Проходження інструктажів, навчань та перевірку знань з питань охорони праці на підприємстві за рахунок роботодавця визначено також Типовим положенням, затвердженим Наказом державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15 із наступними змінами. Згідно з п.3.16. Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці, не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці.

Суд звертає увагу на те, що не допуск до роботи в порядку, передбаченому ст.18 Закону України «Про охорону праці», не є тотожним поняттям із відстороненням від роботи.

Відповідно до ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп'яніння; відмови або ухилення від обов'язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відмова або ухилення Позивача від проходження навчання, інструктажів і перевірки знань з питань охорони праці не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки Відповідачем не надано відповідних доказів.

Водночас, суд не погоджується з твердженням Відповідача про те, що начебто відсторонення Позивача від роботи підпадає під «інші випадки», передбачені в статті 46 КЗпП.

За змістом чинного трудового законодавства, відсторонення від роботи це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю за рiшенням уповноважених на це компетентних органiв з пiдстав, передбачених чинним законодавством.

Усунення від роботи провадиться власником на підставі виявленого ним факту, через який власник має право усунути або зобовязаний усунути працівника від роботи. Під час відсторонення від роботи дія трудового договору не припиняється, але працівник тимчасово до роботи не допускається. При цьому на період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце.

В судовому засіданні встановлено, що при прийнятті рішення про відсторонення позивача від роботи, підстави, які передбачені ст.46 КЗпП України, були відсутні.

Інших підстав для відсторонення працівника від роботи КЗпП України не передбачає.

Суд вважає, що Позивач була позбавлена права виконувати роботу в звязку з врученням їй під підпис наказу № 93а/1001 від 19.02.2018 «Про відсторонення від роботи» без збереження заробітної плати.

Зазначений статтею 46 КЗпП України перелік підстав відсторонення працівників від роботи є вичерпним, а тому, за відсутності законних підстав для відсторонення позивача від роботи у відповідності до ст.46 КЗпП України, суд вважає, що наказ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» № 93а/1001 від 19.02.2018 «Про відсторонення від роботи» без збереження заробітної плати ОСОБА_1 є незаконним, а вимогу позивача про визнання наказу № 93а/1001 незаконним обґрунтованою, в звзку з чим вона підлягає задоволенню.

Приймаючи таке рішення, суд враховує, що встановлено грубе порушення Відповідачем ст.43 Конституції України.

Розглядаючи вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд приходить до наступного.

Вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати.

Відсторонення відповідача від роботи до проходження навчання та здачі перевірки знань, не надає позивачу підстав для невиплати працівникові заробітної плати.

Представник відповідача не змогла пояснити суду, яким чином відбувається навчання інших працівників, чи відсторонюються вони від роботи, чи лише від виконання посадових обовязків в разі проходження навчання, чи зберігається за ними на час навчання заробітна плата.

Судом встановлено, і це не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, що станом на 19.02.2018 ОСОБА_1 не ухилялася від навчання, а тому відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати є незаконним.

Пленум Верховного Суду України в п.10 Постанови № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснює судам наступне: якщо буде встановлено, що на порушення ст.46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв'язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (ст.235 КЗпП).

Згідно зі ст.235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Згідно з п.5 цього Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз.1 п.8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 п.8 Порядку).

За час відсторонення Позивача від виконуваної роботи, їй не виплачувалась заробітна плата, тому з Відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 36577,97 гривень. При обрахунку вказаної суми суд бере до уваги, що згідно з наданого Відповідачем штатного розпису розмір посадового окладу майстра групи технічного аудиту станом на 19.02.2018 (дата відсторонення від роботи) станом на 14.08,2018 момент розгляду справи не змінювався та становить 4620,00 грн.

При цьому суд враховує, що сторонами не надано іншого показника середньоденного заробітку Позивача, ніж той, що було зазначено самим позивачем в позовній заяві та не оспорювалось представником відповідача, та вважає, що саме цей показник - 255,79 грн. - слід враховувати при нарахуванні заробітку за час вимушеного прогулу.

Водночас, суд враховує, що позивача поновлено на роботі на підставі рішенням суду від 18.01.2018, яке в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання, а тому саме з цієї дати слід нараховувати Позивачу суму заробітної плати за вимушений прогул.

Таким чином, за період з 19.01.2018 по 15.08.2018 (без врахування вихідних та святкових днів) нарахована сума 36577,97 гривень (255,79 х 143 робочих дні).

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача допомоги по тимчасовій непрацездатності, суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, як у передчасних, оскільки підставою для невиплати позивачу допомоги по тимчасовій непрацездатності було відсторонення її від роботи без збереження заробітної плати, розпорядження відповідача про що було скасовано даним судовим рішенням, у звязку із чим Позивач для отримання такої допомоги не позбавлена можливості предявити листок непрацездатності відповідальній особі підприємства у разі набрання даним судовим рішенням законної сили.

При цьому суд враховує, що в судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, надані Позивачем на підтвердження тієї обставини, що листок непрацездатності вона не подала на підприємство начебто через протиправні дії у відношенні неї з боку начальника Широківського РЕМ. З оглянутих відеозаписів вбачається, що події, які зафіксовані на них, мали місце під час поновлення ОСОБА_1 на роботі на підставі рішення суду від 2015 року, а тому не мають жодного відношення до справи, що розглядається, у звязку з чим не є належними доказами.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Суд вважає, що наданими стороною Позивача доказами доведено факт її незаконного відсторонення від роботи на підприємстві Відповідача 19.02.2018, та факт безпідставного невиплати їй заробітної плати на час проходження індивідуального навчання, інструктажів з питань охорони праці, пожежної безпеки та ін. після поновлення на роботі, а тому вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а отже, враховуючи, що Позивач звільнений від сплати судового збору, він підлягає стягненню з Відповідача в дохід держави за дві задоволених вимоги в розмірі 1409 грн. 60 коп. (по 704,80 грн. за кожну вимогу), оскільки такий розмір судового збору є мінімальним за вимогами як майнового так і немайнового характеру.

Керуючись Конституцією України, ст.ст. 46, 233, 235 КЗпП України, ст.ст.81, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про скасування наказу «Про поновлення на роботі», видання наказу про поновлення на роботі, належним чином оформленого; про визнання незаконним та скасування наказу «Про відсторонення від роботи»; про оплату вимушеного прогулу; про зобовязання сплатити лікарняний лист задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати Наказ Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» № 93а/1001 від 19.02.2018 «Про відсторонення від роботи» без збереження заробітної плати ОСОБА_1.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 36577 (тридцять шість тисяч пятсот сімдесят сім) гривень 97 копійок.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» судовий збір у розмірі 1409 грн. 60 коп. на користь держави в особі Державної судової адміністрації України за наступними реквізитами: Отримувач коштів: ГУК в м. Києві/м. Київ/22030106,Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: 6001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - 50026, АДРЕСА_1;

Відповідач: Акціонерне товариство «ДТЕК Дніпровські електромережі» - місцезнаходження: м. Дніпро, Запорізьке шосе, 22, ідентифікаційний код 23359034.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні 15.08.2018.

Повний текст виготовлено 20.08.2018.

Суддя О.М. Нестеренко