РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/1010/18

Провадження № 2/414/291/2018

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

за участі секретаря Дегтяренко Т.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Більше смаку» про визнання припиненими трудових відносин,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Більше смаку» про визнання припиненими трудових відносин, в обґрунтування якого вказала, що 01 вересня 2011 року влаштувалася на роботу кондитером до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Більше смаку», що підтверджується записом у її трудовій книжці та індивідуальних відомостях про застраховану особу ПФУ в період з 2011 року по 2014 рік. Робоче місце безпосередньо знаходилось в ресторані «Ріu Gusto» м. Донецьк , вул. Генерала Антонова, 4. З 30 червня 2014 року позивач знаходилась у відпустці по вагітності, пологах та по догляду за дитиною до досягнення трьох років. Головний офіс відповідача знаходиться у м. Одеса вул. Академіка Глушко 13 згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. На теперішній час її місце роботи є ресторан «Ріu Gusto», який знаходиться у м. Донецьк, тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна владі України в звязку з проведенням антитерористичної операції. Виїжджати на вказану територію вона не бажає, хоче змінити місце роботи та сферу діяльності. Позаяк належного звязку із відповідачем не має, всі листи з проханням звільнити її залишаються без відповідей, що є перешкодою у звільненні з роботи за власним бажанням, відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю, просить визнати припиненими її трудові відносини з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Більше смаку», , у звязку із звільненням за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 09 вересня 2017 року.

Позивач та її представник в судовому засідання позов підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних доказів по справі з постановленням заочного рішення. 05 червня 2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Кремінський районний центр зайнятості в судовому засіданні заперечень проти розірвання трудового договору не мала, вказала, що оскільки трудові відносини укладені з юридичною особою, то у ЦЗ відсутні повноваження щодо внесення відповідних записів до трудової книжки.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з трудової книжки серії АТ-VІІІ від 13 жовтня 1999 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, працює з 01 вересня 2011 року кондитером в ТОВ «Більше смаку» (а.с. 8-10).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Більше смаку» зареєстроване за адресою: 65104, м. Одеса, Київський район, вул. Академіка Глушко, 15 (а.с. 11-13).

Згідно даних, отриманих з мережі Інтернет (офіційне повідомлення) ТОВ «Більше смаку», код 37295950, зареєстроване 09 вересня 2010 року, 11 серпня 2015 року анульовано статус платника ПДВ (а.с. 25-28).

Відповідно до переписки між «Ріu Gusto» та ОСОБА_1, ресторан «Пью Густо» ТОВ «Більше смаку» на даний час в м. Донецьку не працює, працював до окупації Донбасу, працівники там на даний час не працюють (а.с. 29-32).

Стаття 43 Конституції України закріплює, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст. 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статей 38, 39 Кодексу законів про працю України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, і строковий трудовий договір, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, зокрема переїзд на нове місце проживання, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 року N 1207- VII, громадяни України, які переселилися з тимчасово окупованої території та не звільнилися з роботи (не припинили інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) на тимчасово окупованій території, для набуття статусу безробітного та отримання забезпечення та соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття можуть припинити трудові відносини або підтвердити факт припинення таких відносин (іншого виду зайнятості) у судовому порядку за місцем свого перебування. Припинення інших видів зайнятості, у тому числі самозайнятості та підприємницької діяльності, здійснюється за заявним принципом та спрощеною процедурою за місцем перебування особи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З системного аналізу наведених норм та приписів ч. 1 ст. 1 Закону України від 20.10.2014 р № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706) випливає, що внутрішньо переміщена особа - громадянин України, іноземець або особа без громадянства, що перебуває на території України на законних підставах і має право на постійне проживання в Україні, яке змусили залишити або покинути своє місце проживання в результаті або щоб уникнути негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, поширених проявів насильства, порушень прав людини і надзвичайних ситуацій природного або техногенного єдиним ефективним способом припинення трудових відносин з роботодавцем, що знаходиться в зоні АТО, є припинення таких відносин в судовому порядку.

В цьому випадку внутрішньо переміщена особа має звернутися до суду (за новим місцем проживання) з позовною заявою про припинення трудового договору. Правовою підставою для такого звернення є положення ст. 38 КЗпП, які передбачають право працівника на розірвання трудового договору за власною ініціативою.

З огляду на обов'язковість виконання судових рішень на території України, можна зробити висновок: незалежно від наявності або відсутності такого запису в трудовій книжці трудові відносини між працівником і роботодавцем вважаються припиненими у разі прийняття і вступу в силу відповідного судового рішення.

Цей факт повинен бути врахований будь-якими третіми особами, в тому числі роботодавцями. Виходячи з вищевикладеного, роботодавець може оформити з таким працівником трудовий договір і внести в його трудову книжку запис про прийняття на роботу на підставі копії відповідного рішення суду про припинення трудових відносин з попереднім роботодавцем.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 переселилася з території проведення антитерористичної операції, не може продовжувати працювати за трудовий договором, укладеним з відповідачем, не має можливості розірвати договір в порядку передбаченим зазначеними вище законодавчими актами, оскільки відповідач не виходить на звязок, а місце роботи знаходиться на тимчасово окупованій території; що позбавляє права набути статус безробітного чи влаштуватися на інше місце роботи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а трудові відносини є такими, що припинилися.

Моментом припинення трудових відносин є настання часу, з якого позивач мала намір звільнитися з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Більше смаку», що співпадає з датою виходу на роботу з відпустки по догляду за дитиною 09 вересня 2017 року.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, то його належить стягнути з відповідача на користь держави на відповідний розрахунковий рахунок.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 21, 38, 39 КЗпП України, ст1-5 ЗаконуУкраїни «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст. 4, 10, 49, 76, 95, 141, 206, 258-259, 264-265, 268, 273, 280-285, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Більше смаку» про визнання припиненими трудових відносин задовольнити повністю.

Визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Більше смаку», , у звязку зі звільненням ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України з 09 вересня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Більше смаку», код ЄДРПОУ 37295950, місце знаходження 65104, м. Одеса, вул. Академіка Глушко, 13 судовий збір на суму 704,80 грн. на реквізити: отримувач - Державна судова адміністрація України, місце знаходження вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (код ЄДРПОУ - 26255795), реквізит рахунка для зарахування до державного бюджету надходжень код класифікації доходів бюджету 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)": ГУК у м. Києві /м. Київ/22030106, код за , Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, рахунок отримувача 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду в загальному порядку подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Є.М.Акулов