Справа № 185/1935/18
Провадження № 2/185/1803/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Гордиченко Р.С.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, про позбавлення батьківських прав, суд -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, про позбавлення батьківських прав, в якому просила суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову позивач посилалася на те, що вона є опікуном неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач припинив спілкування з дитиною, матеріальної допомоги не надає, у вихованні дитини участі не приймає, аліменти не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість. У зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від утримання та виховання дитини, вона змушена вернутися до суду з зазначеним позовом.

У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити на підставах, зазначених у позові.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Павлоградської міської ради у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення просить врахувати інтереси дитини.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визначеними в Україні.

Відповідно до ст. ст. 150, 151 СК України, ст. 11,12 ЗУ «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати її, батьки зобов'язані надавати дитині належне батьківське виховання, оскільки право на виховання є одним із основних прав дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН батьки несуть відповідальність за виховання і розвиток дитини. Якщо батьки не виконують свої функції, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, то ч.2 ст. 164 СК України передбачає підставу для позбавлення батьківських прав.

Пленум Верховного суду України в постанові № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, та відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про духовний і фізичний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження.

Згідно рішення Виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 825 від 09.08.2006 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, призначено опікуном над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та визначено місце проживання неповнолітньої дитини разом з опікуном.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 травня 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав та призначення опікуна обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З висновку Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав від 23.02.2018 року за № 586/0/2-18 вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, перебуває на первинному обліку з 206 року. Має статус дитини,позбавленої батьківського піклування. Мати - ОСОБА_4, померла у 2006 році. Батько - ОСОБА_2 перебував у місцях позбавлення волі. Після звільнення з місць позбавлення волі ОСОБА_2 не має постійного місця проживання, роботи, коштів для існування та утримання дочки. Батько вихованням дочки не займається, не цікавиться її життям, навчанням, матеріально не забезпечує. Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки, виданої ЖБК № 6 «Наримчанін» від 23.01.2018 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

На даний час позивач разом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживають за адресою: АДРЕСА_2, так як дитина навчається в Мелітопольській ЗШ № 1.

Відповідач аліменти на утримання дочки не сплачує та має заборгованість по аліментам.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, не піклується про дитину та матеріально її не забезпечує, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а тому, враховуючи характер ставлення відповідача до дитини, суд вважає за необхідне застосувати крайній захід впливу та позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Однак, рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2007 року по цивільній справі № 2-8045/07 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 травня 2007 року до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Павлоградської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Копію рішення направити Павлоградському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для відома (актовий запис № 3 від 16 січня 2004 року).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.М. Бондаренко