Ухвала

30 травня 2018 року

м. Київ

справа № 454/1668/17

провадження № 61-15046св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «ОСОБА_1»,

відповідачі: Генеральна прокуратура України, Держава Україна в особі Державної казначейської служби України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу фермерського господарства «ОСОБА_1», яка підписана представником ОСОБА_1, на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2017 року у складі судді: Адамович М. Я. та постанову апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року у складі суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року фермерське господарство «ОСОБА_1» звернулося до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Просив стягнути з Держави Україна в його користь 1 000 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, спричиненої протиправними діями прокуратури.

Позовні вимоги мотивовані, що в Генеральну прокуратуру України позивачем направлено заяву про кримінальне правопорушення. Надалі дана заява була направлена в Прокуратуру Львівської області. З Прокуратури Львівської області його заяву було скеровано в Львівську місцеву прокуратуру №1, а вже звідти в Личаківське ВП ГУНП у Львівській області, звідки він отримав відповідь про те, що в його заяві відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

З огляду на зазначене, в Генеральну прокуратуру України він надіслав звернення про невнесення відомостей до ЄРДР, однак це звернення не будо розглянуто, а скеровано в інші інстанції. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними і такими, що порушують його права та завдали моральної шкоди.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2017 року у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю позовних вимог.

Рішення мотивоване тим, що для настання відповідальності на підставі статті 1176 ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органу дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» необхідно, щоб вказані у цих нормах дії правоохоронних органів та суду були незаконними. ОСОБА_1 не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності і вказані у законі заходи до нього прокуратурою не застосовувались. Також суд вказав, що з наданих позивачем доказів не вбачається, в чому полягає моральна шкода, з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Постановою апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2017 року залишене без змін.

Постанова мотивована тим, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам, доводи апеляційної скарги, матеріали справи, зміст оскарженого судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

У лютому 2018 року фермерське господарство «ОСОБА_1» звернулося із касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_1, на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 27 грудня 2017 року, в якій просить скасувати оскаржені рішення і задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з'ясували обставини, що мають значення для справи, має місце порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого суди не виконали норми Конституції України, висновки судів не відповідають обставинам справи.

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 14 травня 2018 року справа призначена до судового розгляду.

При відмові у задоволенні позовних вимог суд зробили висновок про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки позивачем, всупереч вимогам статей 10, 60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження незаконності дій посадових осіб органів прокурату при розгляді його заяви про кримінальне правопорушення та заподіяння йому цими діями чи бездіяльністю моральної шкоди.

Колегія суддів не погоджується із висновками судів з таких підстав.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 березня 2018 року у справі № 461/1930/16-ц зроблено висновок, що «спори, що виникають між юридичними особами та представниками прокуратури при реалізації ними своїх повноважень, за своїм суб'єктним складом підвідомчі господарським судам. Отже, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, зокрема, з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 4 ГПК».

У справі, що переглядається, фермерське господарство «ОСОБА_1» заявило вимогу до прокуратури Львівської області та держави України в особі Державної казначейської служби України лише про відшкодування моральної шкоди, заподіяної діями суб'єкта владних повноважень, така вимога не об'єднана з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом така вимога повинна була розглядатися в господарському судочинстві.

Тому судам слід було закрити провадження у справі, оскільки цей спір не підлягає розгляду в порядку цивільного, а має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 лютого 2018 року у справі № 454/1213/16-ц, за позовом фермерського господарства «ОСОБА_1» до прокуратури Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, касаційну скаргу залишив без задоволення, оскаржені рішення про відмову в задоволенні позову без змін і не закрив провадження у справі.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 квітня 2018 року у справі № 454/886/16-ц, за позовом фермерського господарства «ОСОБА_1» до Генеральної прокуратури України, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, касаційну скаргу залишив без задоволення, оскаржені рішення про відмову в задоволенні позову без змін і не закрив провадження у справі.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду не може погодитися із такими висновками колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, оскільки вважає, що такі спори підлягають розгляду у порядку господарського судочинства.

У зв'язку з наведеним, колегія суддів вважає необхідним передати справу на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 260, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 454/1668/17 за позовом фермерського господарства «ОСОБА_1» до Генеральної прокуратури України та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди передати на розгляд Обєднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат