Дата документу 12.12.2018 Справа № 554/3806/18
Справа №554/3806/18
Провадження№4-с/554/72/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :

судді - Блажко І.О.

при секретарі - Кучеренко В.В.

за участю представника скаржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на незаконну діяльність державного виконавця , -

в с т а н о в и в :

До суду 22.05.2018 надійшла скарга №№554/3806/18; 4-с/554/72/2018 ОСОБА_2 на незаконну діяльність державного виконавця. В якій прохала: визнати оскаржувані дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у м. Києві неправомірними і зобовязати заступника начальника ГТУЮ з питань Державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби м. Києва ОСОБА_3, ОСОБА_4 начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві або іншу посадову особу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити вимогу заявника та усунути порушення - поновити виконавче провадження №15771323. В обґрунтування скарги зазначив, що рішенням Октябрського районного суду у м. Полтаві від 10.02.2009 у справі №2-2112/09 задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до КС «Аккорд» в сумі 60600 грн. 04.11.2009 ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №15771323. Октябрським районним судом м. Полтави від 18.07.2017 у справі №554/1864/17 визнав вказану бездіяльність неправомірною і зобовязав ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві виконати свій обовязок і надати відповідну інформацію позивачу про хід виконавчого провадження. 28.07.2018 скаржник отримав лист від Шевченківського районного відділу ДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві, в якому було повідомлено про закриття виконавчого провадження в 2014 році на підставі п.2 ч.1 та п.4 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» Вважає, що закриття виконавчого провадження є незаконним, тому і звертається до суду з даною скаргою. (а.с.1-3).

22.05.2018 ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави Шевська О.І. відкрито провадження за скаргою. (а.с.13).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями Октябрського районного суду м.Полтави від 21.11.2018 скаргу ОСОБА_2 на незаконну діяльність державного виконавця передано для подальшого розгляду судді Блажко І.О., у звязку із закінченням 06.11.2018 повноважень судді Шевської О.І. (а.с.88).

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2, за дорученням ОСОБА_1 скаргу підтримав, прохав її задовольнити.

Шевченківський районний відділ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві в судове засідання свого представника не направили, надіславши суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу. 17.09.2018 до суду надійшли заперечення на скаргу в яких пояснили, що Шевченківський районний відділ ДВС м. Київ ГТУЮ у місті Києві з приводу заявлених скаржником доводів заперечує в повному обсязі з огляду на наступне. На виконанні у відділі перебувало зведене виконавче провадження боржником за яким є КС «Аккорд» про стягнення боргу на користь юридичних та фізичних осіб на загальну суму 11849877 грн. До складу зведеного виконавчого провадження входило виконавче провадження № 15771323, за вимогами виконавчого листа № 2-2112 від 10.06.2009 Жовтневого районного суду міста Полтави, про стягнення з КС «Аккорд» на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 60600,0грн. У відповідності до вимог статей 3, 18, 24 ЗУ «Про виконавче провадження» (вказані норми на час прийняття рішення), державним виконавцем 04.11.2009 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження. Кредитною спілкою «Аккорд» до відділу надано ухвалу Господарського суду м. Києва № 23/310-6 від 18.12.2008 про порушення судом провадження у справі про банкрутство відносно КС «Аккорд». Відповідно до вимог п. 8 ст. 37 Закону, виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню. На підставі вищевикладеного, державним виконавцем 11.11.2009 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження. 15.08.2013 до відділу надійшла ухвала Господарського суду міста Києва від 08.08.2013 № 23/310-6 про закінчення провадження у справі про банкрутство відносно КС «Аккорд», якою припинено дію мораторію. У звязку з тим, що обставини, які зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження втратили чинність, державним виконавцем 16.08.2013 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам. В межах зведеного виконавчого провадження проводились заходи примусового виконання рішення, щодо арешту та виявлення майна боржника на яке можливо звернути стягнення. 23.12.2013 ухвалою господарського суду міста Києва № 910/22191/13 порушено провадження у справі про банкрутство відносно КС «Аккорд», у звязку з чим 30.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у відповідності до вимог п. 8 ст. 37 Закону, до вирішення справи по суті. 25.06.2014 ухвалою господарського суду міста Києва у справі № 910/22191/13 затверджено мирову угоду, укладену між боржником - КС «Аккорд» та кредиторами, скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, накладений ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2013 припинено провадження у справі. Мирова угода набирала чинності з дня її затвердження господарським судом і є обовязковою для боржника (банкрута), кредиторів (стягувачів), вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Пунктом 4 мирової угоди, передбачено, що з моменту набрання чинності цією мировою угодою, всі грошові зобов'язання боржника перед кредиторами, які випливають із підстав, зазначених у пред'явлених кредиторами заявах про грошові вимоги до боржника, припиняються, відповідно до статті 604 ЦК України, за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація), одночасно у боржника виникають перед кредиторами зобов'язання, передбачені цією мировою угодою. Пунктом 5 вказаної мирової угоди, виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню. Враховуючи викладене 26.12.2014 державним виконавцем на підставі ч.5 ст.39 Закону, винесено постанову про поновлення виконавчого провадження та 26.12.2014 керуючись п.2, 4 ст.49 Закону, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, тому прохала відмовити ОСОБА_2 в задоволенні вимог скарги в повному обсязі.(а.с.72-75, 103).

ГТУЮ з питань Державної виконавчої служби в судове засідання представника не направили, будучи належним чином повідомлені (ст.130 ЦПК України), шляхом отримання судової повістки, про час та місце розгляду справи та не надали суду дані про причину неявки. (а.с.100, 36- 39).

КС «Аккорд» в судове засідання свого представника не направили, направивши 08.08.2018 заперечення. В яких прохали у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відмовити. Зазначили, що скаржником пропущено строк на звернення зі скаргою на дії державного виконавця. Копію оскаржуваною постанови ОСОБА_2 отримала у вересні 2016 року під час розгляду справи №554/7826/16-ц в якій остання була учасником справи. З тексту ухвали Апеляційного суду Полтавської області №554/7826/16-ц від 05.12.2016 вбачається, що в матеріалах вказаної справи зокрема аркуш справи 50, міститься постанова державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києва від 25.12.2014 про закінчення виконавчого провадження №15771323. Враховуючи вище викладене, скаржник довідався про оскаржувану постанову у вересні 2016 року. Доводи скаржника стосовно того, що судом мирова угода між сятгувачем (ОСОБА_2В.) та боржником (КС «Аккорд») укладено не було, а тому у державного виконавця відсутні підстави закривати провадження у справі є помилковим. Оскільки відповідно до ст.1 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», грошовим зобовязанням у розумінні цього закону є зобов'язання боржника КС «Аккорд» сплатити кредитору (ОСОБА_2В.) певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Суд, заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до висновку про задоволення скарги частково.

Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2009 року у справі №2-2112/09 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до КС «Аккорд» в сумі 60600 грн.

04.11.2009 року ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження №15771323.

Як встановлено у судовому засіданні із пояснень представника скаржника, державна виконавча служба не вчиняє жодних дій щодо примусового стягнення вказаної суми за рішенням суду.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 18.07.2017 у справі №554/1864/17 скаргу ОСОБА_2 на незаконну бездіяльність державного виконавця; заінтересована особа: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_5 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві ОСОБА_5 і зобовязано державного виконавця або іншу посадову особу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві задовольнити вимоги заявника про надання інформації про хід виконання виконавчого провадження у справі №2-2112/09. (а.с.4-7)

Як слідує із листа Шевченківського районного ВДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві від 28.07.2017 року на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №15771323, за вимогами виконавчого листа №2-2112 від 10.06.2009 Жовтневого районного суду м. Полтави про стягнення з КС «Аккорд» на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 60600,00 грн. 26.12.2014 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження керуючись п. 2,4 частини 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.8)

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Таким чином доводи скаржника щодо незаконності дій державного виконавця та того, що оскаржувана постанова є безпідставною та винесеною незаконно знаходять своє підтвердження.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не було вжито усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду, що набрало законної сили.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення скарги частково. Визнати оскаржувані дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо закриття виконавчого провадження №15771323 - неправомірними. Зобов'язати посадову особу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити вимогу скаржника та усунути порушення - поновити виконавче провадження №15771498. В іншій частині скарги відмовити.

Керуючись ст.ст.447 -451 ЦПК України , ЗУ «Про виконавче провадження» суд , -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на незаконну діяльність державного виконавця - задовольнити частково.

Визнати оскаржувані дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо закриття виконавчого провадження №15771323 - неправомірними.

Зобов'язати посадову особу відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити вимогу скаржника та усунути порушення - поновити виконавче провадження №15771498.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 15 (п»ятнадцяти) днів з дня проголошення, а відсутніми особами з дня отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І.О. Блажко