Справа №359/5081/18
Провадження №2/359/2075/2018
УХВАЛА

30 липня 2018 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна,

встановив:

В червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, а також, поділити майно, яке належить подружжю на праві спільної сумісної власності.

Крім того, позивач подала клопотання та просить суд відстрочити їй сплату судового збору строком на два місяці.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з ч.1 ст.136 ЦПК України суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення рішення у справі.

Встановлено, що позивачем заявлено дві вимоги: про розірвання шлюбу (немайнового характеру) та поділ майна подружжя (майнового характеру). Ця обставина свідчить про те, що позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок за вимогу про розірвання шлюбу, а також за вимогою про поділ майна подружжя в розмірі 1% від вартості майна, що підлягає поділу між подружжям, але не менше 704 гривень 80 копійок та не більше 5286 гривень.

Однак, ОСОБА_1 не сплатила судовий збір. Водночас, позивач не приєднала докази, які підтверджують тяжке матеріальне становище, яке перешкоджає їй сплатити судовий збір в розмірі, встановленому чинним законодавством України.

З огляду на це суддя вважає, що підстави для відстрочення ОСОБА_1сплати судового збору відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 не приєднала документи про сплату судового збору. Як розяснив Європейський суд з прав людини у справі «Генрік Креуз проти Польщі», реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження. Зокрема, в п.60 цього ж рішення Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що вимога сплати зборів цивільним судам не може вважатись обмеженням права на доступ до суду та не суперечить п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до п.п.2,3,4,5,9,10 ч.1 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, адреси електронної пошти;зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем не вказано номер засобів звязку, адреси електронної пошти позивача, ціни позову, переліку майна подружжя, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, і яке позивач просить суд поділити, не викладено обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, не зазначено доказів, що підтверджують обставини вказані в позовній заяві, не додано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи, та підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Встановлено, що на підтвердження повноважень представника позивача адвоката ОСОБА_3 надано оригінал ордеру серія КС №404357, незасвідчені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №397 від 15 травня 1996 року та посвідчення адвоката №397. Проте в ордері серія КС №404357 не вказано номер та дату договору про надання правової допомоги та дату видачі ордеру, що не відповідає п.15.3 і п.15.8 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядку ведення реєстрів ордерів. Крім того, в оригіналі вказаного ордеру зазначено, що свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №397 від 15 травня 1996 року видано КДКА Київської області, але в самому свідоцтві та реєстрі адвокатів України вказано, що свідоцтво адвокату ОСОБА_3 видано Луганською обласною КДКА.

Згідно з ч.1 ст.185 цього ж Кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2, 4 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Як вбачається із письмових доказів, доданих до позовної заяви, вони не засвідчені у відповідності до вимог п.5.27 ДСТУ 4163-2003.

З огляду на це суддя вважає, що позов належить залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з дня отримання нею копії ухвали судді для усунення недоліків.

Розяснити, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_4