Справа № 299/2277/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 серпня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.,

з участю секретаря: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 24 жовтня 2017 року у справі №299/2277/17 (Головуючий: Трагнюк В.Р.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3, яка представляє також інтереси неповнолітньої ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частини квартири.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивує тим, що 10 травня 1975 року уклала шлюб з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та за спільні кошти під час спільного проживання 28.01.1992 року купили квартиру, яка розташована в АДРЕСА_2

Згідно довідки №318 від 24.05.2017 року КП Виноградівське РБТІ квартира будівництвом завершена, загальна корисна площа квартири складає 55,8 кв.м., в тому числі житлова 39,5 кв.м..

Квартира була зареєстрована за ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держнотконтори від 28.01.1992 року за реєстром №213.

У даній квартирі ОСОБА_2 зареєстрована з моменту її купівлі та проживає по даний час.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у ОСОБА_5 від позашлюбних відносин з відповідачкою народилась донька ОСОБА_4 і 07.07.2006 року шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 було розірвано, однак вони продовжували спільно проживати у вищевказаній квартирі.

14 вересня 2010 року ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_1, і у 2014 році шлюб між ними було розірвано Виноградівським районним судом.

Позивач продовжила проживати однією сім'єю у спільно придбаній квартирі з ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_5 помер, позивач його поховала та надалі проживає у квартирі.

Оскільки, купівля квартири здійснювалась за спільні кошти і під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі позивач згідно із ст.ст.60 та 70 СК України має право на її половину і просила встановити за нею право власності.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції представник позивача просив визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину спірної квартири.

Рішенням Виноградівського районного суду від 24 жовтня 2017 року визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та закрити провадження у справі, оскільки таке постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, не відповідає фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені і їх неявка не перешкоджає розглядові справи.

Встановлено, що 10 травня 1975 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, який рішенням Виноградівського районного суду від 27.06.2013 року розірвано і від даного шлюбу спільних дітей немає.

За час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 спільно набули нерухоме майно, яке складається з квартири АДРЕСА_3 (колишня АДРЕСА_3 яка придбана ними за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу від 28 січня 1992 року, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської держнотконтори за реєстром №213.

Відповідно до ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст.ст.60-74 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України спірна квартира відноситься до спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_5 не мав спору про поділ з ОСОБА_2 спільно нажитого майна та ними визнавалося право один одного на спірну квартиру і після розірвання шлюбу позивач продовжувала проживати у вказаній квартирі, здійснювала належне її утримання, оплачувала комунальні послуги.

При постановленні рішення, суд першої інстанції встановивши правовідносини сторін, які випливають із встановлених обставин, правова норма, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин, обґрунтовано вважав, що спірна квартира відноситься до спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та навів мотиви, щодо спростування доводів відповідача, яка вважає квартиру спадковим майном ОСОБА_5 у цілому та пропуску строку позовної давності, які відображені у рішенні суду та надана їм відповідна правова оцінка.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, судова колегія до уваги не приймає, так як вони не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та вимогах закону, і не спростовують висновки суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 серпня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой