Справа № 182/5998/18
Провадження № 2/0182/3064/2018
У Х В А Л А

Іменем України

28.08.2018 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайоного суду Дніпропетровської області знаходиться зазначена цивільна справа.

Позивачем ОСОБА_1 місцем проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено Російська Федерація, Красноярський край, АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.8 ст. 130 ЦПК України особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких - у порядку, встановленому ст. 502 ЦПК України.

Відповідно до ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Питання надання правової допомоги між державами СНД врегульовані Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, яку було підписано 22 січня 1993 року у м. Мінську (набула чинності 8 серпня 1993 року, ратифікована Верховною Радою України 10 листопада 1994 року і набула чинності 14 квітня 1995 року). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією та Туркменістаном.

Оскільки місцем проживання відповідача є п. Кетський Піровського району Красноярського краю субєкт Російської Федерації, суду необхідно буде направляти копію позовної заяви та додані до неї документи до Російської Федерації через Головне Управління Міністерства Юстиції України в Дніпропетровській області в порядку передбаченому Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року.

Відповідно до ст.17 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Оскільки Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року передбачено направлення документів для вручення їх сторонам у справі в належним чином завіреному перекладі на російську мову, а позивачем до позовної заяви не додано завіреного перекладу позовної заяви і усіх долучених документів на мову запитуваної сторони (російську) для виконання певних процесуальних дій і вручення документів відповідачу ОСОБА_2.

Іншого порядку виконання Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року діючим законодавством не передбачено.

Дані недоліки є суттєвими, такими, що унеможливлюють забезпечення судом прав відповідача і належне виконання міжнародного договору (Конвенції) відповідно до ст.130 та 190 ЦПК України.

Також, позивачем, у порушення п. п. 7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не значено відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додаються до заяви, не зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, як вбачається з квитанції про сплату судового збору, судовий збір сплачено від імені ОСОБА_3, однак згідно ст. 2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору - є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до приписів абз.2 ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків, надання належним чином завіреного перекладу позовної заяви та долучених до позовної заяви документів на російську мову.

Недоліки слід усунути з урахуванням вимог ч.1 ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 95, 175,177,185, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

У випадку не усунення вказаних недоліків заяву вважати не поданою і повернути її позивачам з усіма доданими документами.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4