Справа № 128/2064/18

РІШЕННЯ

Іменем України

22.11.2018 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

30.07.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.04.2011 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою» складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом на заяві.

Позивач зазначає, що договором передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору.

Вказує, що Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач, в свою чергу, не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим у нього станом на 31 травня 2018 року утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 110020,32 грн., яка включає в себе: 4640,06 грн. заборгованість за кредитом; 95555,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4109,05 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5215,25 грн. штраф (процентна складова).

Погашати вищезазначену суму заборгованості відповідач в добровільному порядку відмовляється, в звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь дану заборгованість.

Представник позивача до суду не зявився, однак попередньо подав суду письмове клопотання про розгляд справи без представника позивача, в поданому клопотанні зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча про розгляд вказаної справи судом знав, у звязку з чим 28.09.2018 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив застосувати позовну давність та відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки строк дії його картки сплив в жовтні 2014 року і не продовжувався. Вважає, що таким чином позивач дізнався про порушення своїх прав після закінчення строку дії платіжної карти із заборгованістю. Зазначає, що у даному випадку позивач пропустив трирічний термін для звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Дія картки закінчилася у жовтні 2014 року, а тому строк загальної позовної давності сплив у жовтні 2017 року. Вважає, що сплив позовної давності є підставою для відмови в позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 06 квітня 2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Правилами користування платіжною карткою», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua та копії яких долучені до позову складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с. 7).

Згідно вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір ( оферти) і прийняття пропозиції ( акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки.

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, підписавши анкету-заяву на отримання кредитної картки відповідач ОСОБА_1 фактично прийняв усі умови за даним кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5. «Умов та правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6. «Умов та правил надання банківських послуг» у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 1.1.2.7. «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов'язаннями, в звязку з чим станом на 31 травня 2018 року у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 110020,32 грн., яка включає в себе: 4640,06 грн. заборгованість за кредитом; 95555,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4109,05 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5215,25 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с. 5-6).

Згідно з ч.1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. А положення ст. 599 ЦК України, передбачають, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти ) у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Згідно ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

В результаті такого прострочення відповідач істотно порушив умови договору, так як позивач вчасно не отримав належні йому кошти і не використав їх в своїй діяльності.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не дотримує умов укладеного договору, в порядку та в строки, передбачені зазначеним договором, кредит не повернув, а право позивача невиконанням зобов`язання порушено, тому воно підлягає судовому захисту.

Відповідачем заявлено клопотання щодо застосування до позовних вимог наслідків спливу строків позовної давності.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Так, згідно наданого розрахунку вбачається, що відповідачем періодично здійснювалось погашення кредитної заборгованості, останнє погашення відбулось 24 жовтня 2015 року, тобто ця дата і є датою, з якої має обчислюватись позовна давність, а з позовною заявою позивач звернувся до суду 30 липня 2018 року, тобто визначений законом строк позовної давності ним не порушено.

За вказаних обставин суд вважає позов обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем відповідно до платіжного доручення № PROM0BM9FC від 10.07.2018 року сплачено судовий збір по даній справі в розмірі 1762 грн. 00 коп. (а.с. 1), тому, відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування сплаченого ним судового збору за подачу даного позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 268, 354, п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299), заборгованість за кредитним договором б/н від 06 квітня 2011 року в розмірі 110020 (сто десять тисяч двадцять) грн. 32 коп., яка включає в себе: 4640,06 грн. заборгованість за кредитом; 95555,96 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4109,05 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 5215,25 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299), в рахунок повернення сплаченого судового збору кошти в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна