Справа № 569/4497/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2018 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в :

В Рівненський міський суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу звернувся представник ПАТ КБ «ПриватБанк», у якому просить суд стягнути з відповідача, як спадкоємця після смерті ОСОБА_2, заборгованість за кредитним договором №б/н від 30 вересня 2007 року в розмірі 8270,22 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн. з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання представник позивача не зявився, однак подав до суду письмове клопотання у якому просив провести розгляд справи у їх відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

В судове засідання представник відповідача не зявився, подав до суду заяву у якій просив провести розгляд справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариство комерційний банк «Приватбанк» у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «Приватбанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», що передбачено п.1.1. статуту ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до укладеного договору №б/н від 30 вересня 2007 року (надалі кредитний договір) ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 2600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

14 липня 2015 року ОСОБА_2 померла.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про смерть серії І-БК №339044 виданим 15 липня 2015 року відділом реєстрації смерті у м.Києві Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у місті Києві з якого вбачається, що ОСОБА_2 померла 14 липня 2015 року, про що складно відповідний актовий запис №11229.

З наданого представником позивача розрахунку вбачається, що станом на дату смерті заборгованість позивальника перед банком за кредитним договором №б/н від 30 вересня 2007 року становить 8270,22 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 2599,32 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 5670,90 грн.

У своєму відзиві, представник позивача, як на підставу правомірності заявлення позовних вимог до ОСОБА_1 посилається на ту обставини, що спадкоємцем який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1, а тому відповідно до ст.1268 ЦК України, оскільки ОСОБА_1 не подав відмови про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, тому він прийняв спадщину, до складу якої, в тому числі входять і кредитні зобовязання померлого позичальника.

Однак з даним твердженням суд не погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували у шлюбі з 2009 року.

Дана обставина підтверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ГЮ №025698 виданим 24 вересня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції з якого вбачається, що шлюб між чоловіком ОСОБА_1 і дружиною ОСОБА_2 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №533.

З дослідженого в судовому засіданні повідомлення в.о. завідувача Другою Рівненською державною нотаріальною конторою від 14 липня 2017 року №778/01-16 на запит ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що згідно даних Алфавітних книг обліку спадкових справ, спадкова справа до майна ОСОБА_2, померлої 14 липня 2015 року, Другою Рівненською державною нотаріальною конторою не заводилась. Відповідно до глави 10 п.2 п.п.2.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в МЮУ 22 лютого 2012 року за №282/20595 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Відповідно до п.п.3.7., 3.8. Положення про Спадковий реєстр від 11 липня 2011 року №831/19569, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07 липня 2011 року №1810/5, реєстратор відмовляє у видачі інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, пов»язаної із заведенням спадкової справи у разі відсутності документа про здійснення оплати. За умови оплати витягів зі СР (квитанції додаються) претензії банку до спадкоємців буде розглянуто по суті заведено спадкову справу.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п.32 Постанови від 30 березня 2012 року №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»: При вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 та позичальник ОСОБА_2 були розучені з 2009 року, що було підтверджено дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про розірвання шлюбу; згідно повідомлення Другої Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 не звертався, спадкова справа після її смерті не заводилась.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн. згідно платіжного доручення, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено, а тому не підлягають до задоволення і вимоги про стягнення понесених судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,12,81,141,263,264,265,268,273,280-283,289,354 ЦПК України, ст.ст.1216-1218,1268 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя :