Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року м. Шаргород

справа № 152/682/18

провадження 2/152/329/18

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Соколовської Т.О.

за участю:

секретаря судового засідання - Годованюк І.Л.

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Шаргороді в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Рахнівсько Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, в інтересах якого діє ОСОБА_2 за довіреністю від 21.07.2017 року предявив в суді позов до Рахнівсько Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

У обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 17 грудня 2016 року помер його батько ОСОБА_3, який по день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 Лісові Шаргородського району Вінницької області по вулиці Новій, 18.

Раніше, 25.03. 1996 року, помер його дід по батьківській лінії ОСОБА_4, який на день смерті проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 Лісові Шаргородського району Вінницької області по вулиці Новій, 18.

Після смерті батька залишилось спадкове майно, яке складається, у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться на вул. Новій, 18 в с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області, який належав ОСОБА_4

Спадкоємцем майна після смерті батька ОСОБА_3 за законом є він ОСОБА_1

Спадщину він прийняв шляхом подачі заяви до Шаргородської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини і оформив частину спадкового майна.

Разом з тим, отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований в с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області по вул. Новій,18, він не має можливості, оскільки державним нотаріусом Шаргородської державної нотаріальної контори йому було відмовлено в оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, що є перешкодою для оформлення спадкових прав на вказаний будинок.

ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті 17 грудня 2016 року його батька ОСОБА_3 на житловий будинок під літерою "А", загальною площею 114,4 м. кв., в тому числі житловою площею 77,7 м. кв., прибудову "а", ганок "а1", прибудову "а2", літню кухню - сарай "Б", погріб "Б1", гараж "Б2", прибудову "б", огорожу "1-3", загальною вартістю 79580 грн., який знаходиться на вул. Новій, 18 в с. Рахни - Лісові Шаргородського району Вінницької області і належав ОСОБА_4 , померлому 25.03.1996 року, спадщину після смерті якого прийняв його син ОСОБА_3, але не встиг оформити своїх спадкових прав на будинок через смерть.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, але від його представника ОСОБА_2, який діє на підставі довіреністю від 21.07.2017 року до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу у підготовчому засіданні (а.с.72).

Представник відповідача в підготовче засідання не зявився, але від Рахнівсько Лісового сільського голови ОСОБА_5 до суду поступила заява про те, що Рахнівсько Лісова сільська рада Шаргородського району Вінницької області позовні вимоги визнає повністю і беззастережно з підстав, зазначених в позові та просить справу розглянути в підготовчому засіданні у відсутності представника сільської ради (а.с.71).

За вказаних обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 17 грудня 2016 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 369863, виданим виконкомом Рахнівсько Лісової сільською радою Шаргородського району Вінницької області 19 грудня 2016 року (а.с.10).

Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 за законом є його син ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги.

Спадщину позивач прийняв шляхом подачі заяви до Шаргородської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та частково оформив свої спадкові права (а.с.14).

ОСОБА_3 був також спадкоємцем майна свого батька ОСОБА_4, який помер 25 березня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 345886, виданим Рахнівсько Лісовою сільською радою Шаргородського району Вінницької області 27 березня 1996 року (а.с.11).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається у тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями в с. Рахни - Лісові Шаргородського району Вінницької області по вул. Новій, 18, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Рахнівсько - Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 165 від 09.01.2018 року, відповідно до якої житловий будинок, розташований в селі Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області по вул. Новій № 18, належить ОСОБА_4 згідно рішення Шаргородської районної ради №244 від 22.10.1987 року (а.с.12).

Спадкоємцем вказаного майна померлого ОСОБА_4 за законом є його син ОСОБА_3, який не встиг оформити своїх прав на спадковий будинок, оскільки 17.12.2016 року помер.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 немає.

Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 18 по вулиці Новій у селі Рахни - Лісові Шаргородського району Вінницької області вбачається, що свідоцтво про право власності на домоволодіння в матеріалах технічного паспорту відсутнє (а.с. 15-16).

Відповідно до довідки виконкому Рахнівсько - Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області № 165 від 09.01.2018 року житловий будинок, розташований в селі Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області по вул. Новій № 18, належить ОСОБА_4, який помер 25.03.1996 року (а.с.12).

Згідно довідки КП "Могилів - Подільське МБТІ" № 154 від 10.04.2018 року право власності на житловий будинок по вулиці Новій, 18 в с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області не зареєстроване (а.с.12).

Відповідно до рішення 12 сесії 25 скликання Рахнівсько - Лісової сільської ОСОБА_6 від 25.12.1999 року, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку по вулиці Новій, площею 0,15 га (а.с.49 - 51).

На зазначеній земельній ділянці знаходиться спадковий будинок.

Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області ОСОБА_6 від 18.04.2018 року позивачеві ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Рахни - Лісові Шаргородського району Вінницької області по вул. Новій, 18, після смерті ОСОБА_3, який був спадкоємцем майна померлого 25 березня 1996 року ОСОБА_4, відмовлено. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.7).

Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 18 по вулиці Новій у селі Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області та звіту про оцінку майна вбачається, що спадкове домоволодіння складається із житлового будинку, 1972 року забудови під літерою "А", загальною площею 114,4 м. кв., в тому числі житловою площею 77,7 м. кв.,. прибудови "а", ганку "а1", прибудови "а2", літньої кухні - сараю "Б", погребу "Б1", гаража "Б2", прибудови "б", огорожі "1-3". Загальна вартість нерухомого майна становить79580 грн (а.с.15 - 48).

Таким чином, факт належності спадкодавцю ОСОБА_7 на праві власності житлового будинку № 18 по вулиці Новій в с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими і перевіреними судом.

При вирішенні даного спору суд враховує норми цивільного законодавства, які діяли на час виникнення права у спадкодавця ОСОБА_4 на момент закінчення будівництва, зокрема зміну редакції ч. 4 ст. 331 і ч. 4 ст. 334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства, положення ЦК України 1963 року, Закону України " Про власність", ЗУ від 07.12.1990 року" Про місцеві ОСОБА_6 народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування" ЗУ від 25.12.1974 року "Про державний нотаріат", постанову ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 " Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР". Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_6 народних депутатів, затвердженими ЦСУ СРСР 13.04.1979 року за № 112/5, Вказівки по веденню погосподарського обліку в сільських ОСОБА_6 народних депутатів, затверджені ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5 24.

За змістом зазначених нормативних актів питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги відносилось до компетенції місцевих рад, а виникнення права власності на житлові будинки не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом МЮ Української РСР від 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ОСОБА_6 депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року, і записи в них визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на нерухоме та рухоме майно.

Згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року, погодженої з заступником Голови Верховного Суду УРСР 15.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року за № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу. Будинки та домоволодіння в селах державній реєстрації не підлягали.

На виконання постанови ОСОБА_6 Міністрів УРСР від 11.03. 1985 року № 105 у 1985 1988 роках сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних ОСОБА_6 із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Рішенням виконавчого комітету Шаргородської районної ОСОБА_6 народних депутатів Вінницької області від 22.10.1987 року № 244 "Про забезпечення державного обліку житлового фонду в селах району зобовязано виконкоми сільських рад забезпечити проведення первинного обліку житлового фонду громадян, що мають житлові будинки на праві особистої власності в селах району.

На час проведення інвентаризації житлового фонду в селах Шаргородського району Вінницької області ОСОБА_4 був головою двору, що знаходиться за адресою: с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області, вул. Нова, 18, до складу якого входить і житловий будинок з господарськими будівлями, що підтверджується даними погосподарських книг (а.с. 54 - 61).

Таким чином, на день смерті ОСОБА_4 його право власності на житловий будинок по вулиці Новій, 18 в с. Рахни Лісові Шаргородського району Вінницької області було набуто та посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому зазначений житловий будинок входить до складу спадщини після її смерті.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно і регулюються ст.ст. 13, 41, 55 Конституції України, статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1269, 1270, 1276 ЦК України.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі субєкти права власності рівні перед законом.

Згідно з ст.ст. 41, 55 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються законом. Кожен має право будь - якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому, в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року).

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі "Голден проти Сполученого королівства") та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).

За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За приписами ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з відкриття спадщини.

У силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на обєкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законом порядку.

За приписами ст.1276 ЦК України, якщо спадкодавець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що право позивача на отримання у власність спадкового майна порушено і підлягає судовому захисту.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні в справі "Бочаров проти України" від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що "Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. рішення від 18.01.1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства"). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі "ОСОБА_7 проти Туреччини")".

Керуючись ст.ст. 7, 10, 81, 89, 206, 259, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 13, 41, 55 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1233, 1269, 1270, 1276 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Рахнівсько Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії АА №212662, виданий Тульчинським РВ УМВС України у Вінницькій області 09.04.1996 року) право власності в порядку спадкування за законом після смерті 17 грудня 2016 року батька ОСОБА_3 на житловий будинок, 1972 року забудови, позначений у плані під літерою "А", загальною площею 114,7 м. кв., в тому числі житловою площею 77,7 м. кв., з прибудовою "а", ганком "а1", прибудовою "а2", літньою кухнею - сараєм "Б", погребом "Б1", гаражем "Б2", прибудовою "б", огорожею "1-3", загальною вартістю 79580 гривень, що знаходиться на вул. Новій,18 в селі Рахни - Лісові Шаргородського району Вінницької області і належав ОСОБА_4, померлому 25.03.1996 року, спадщину після смерті якого прийняв ОСОБА_3, але не встигла оформити свої спадкові права через смерть, яка настала 17.12.2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено і підписано суддею 05.06.2018 року.

Суддя: Т.О. Соколовська