Справа №265/6600/17
Провадження №2/265/213/18
29 травня 2018 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Щербіна А.В., за участю секретаря судового засідання Хайтуловій Я.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 01.06.2016 року посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 В квартирі залишився зареєстрованим її колишній чоловік ОСОБА_2, який протягом тривалого часу, з вересня 2015 року, фактично в ній не проживає. Всі обов'язки по утриманню жилого приміщення покладені на позивача, відповідач квартирою не користуються, не цікавиться, особистих речей в ній не має. На підставі викладеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним жилим приміщенням.
Позивачка в судове засідання не зявилась, в письмовій заяві просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти проголошення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у відкрите судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 в Лівобережному районі міста Маріуполя на підставі договору дарування квартири від 01 червня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 608
Судом встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується інформацією про кількість зареєстрованих у житловому будинку наданою Центром надання адміністративних послуг Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради 14.09.2017 року.
Наявним у справі актом, складеним за підписом свідків головою КСН «Жемчужний» від 13.09.2017 року, підтверджується відсутність відповідача у спірній квартирі з вересня 2015 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 386 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні його права користування та розпорядження своїм майном.
З огляду на викладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, а відповідач - визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки, як встановлено судом, понад рік відсутній в спірному будинку без поважних причин.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду в тому числі про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 316, 317, 405, 386 ЦК України, ст.ст.4,10,13,18,76,81,247,263,265,280-282 ЦПК України, суд,
1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
2.Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серія ВЕ № 936092, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 75 у будинку № 41 по проспекту Свободи в Лівобережному районі міста Маріуполь Донецької області.
3.Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП: НОМЕР_2, судовий збір у сумі 640 грн.
4.Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 червня 2018 року.

Суддя А.В. Щербіна