Дата документу 30.05.2018
Справа № 334/2474/18
Провадження № 2/334/2520/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф. при секретарі Нетеренко Ю.І. розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Теони Зазаївни до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на малолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, яка згідно ЗУ «Про державний бюджет на 2018 рік» на день звернення з вказаним позовом до суду є прожитковим мінімумом для дітей віком від 6 до 18 років та становить 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят грн. 00 коп.), щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття сина.

В обґрунтування позову вказує, що рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2016 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано та подальше утримання сина ОСОБА_4 і його місце проживання разом з матірю було узгоджено за усною домовленістю батьків. На момент звернення до суду з позовом дитина знаходиться на повному її утриманні, а крім того є дитиною - інвалідом (діагностовано дитячий аутизм). Також сама позивачка є інвалідом III групи загальне захворювання (безстроково).

Позивачка також вказує, що Відповідач офіційно не працевлаштований, але має середній заробіток у розмірі 15 000,00 грн. на місяць, однак станом на теперішній час не бере жодної участі в утриманні сина, добровільно матеріальної допомоги не надає, що змусило звернутись її з вказаним позовом до суду.

Відповідач до початку слухання справи подав відзив, в кому заперечував щодо обставин, викладених у позові, та просив задовольнити його частково, а саме сягнути з нього 930 (девятсот тридцять грн. 00 коп.), що становить 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту подання позовної заяви до суду до повноліття дитини.

В обґрунтування своїх заперечень вказав, що він дійсно працює не офіційно, але отримує заробіток у розмірі лише у розмірі 3800 грн. 4300 грн. щомісяця. Після розірвання шлюбу позивачка переїхала до орендованої квартири за адресою: м. Запоріжжя вул. Медична,14-А та за спільною домовленістю орендна плата в розмірі 1300,00 грн. по вказаній квартирі була покладена на нього а також витрати добровільно понесені на утримання дитини в розмірі 1200,00 грн. щомісяця в рахунок аліментів. Крім того, Відповідач сплачував додаткові витрати у вигляді придбання ліків, продуктів харчування, одягу, взуття, сплату благодійних внесків до реабілітаційного центру БО «Право на життя дітей з особливими потребами», в якому проходить лікування син ОСОБА_4 в середньому в розмірі 1000 грн. Крім того, син в систематичному порядку перебуває у Відповідача вдома у будні дні, коли позивачка знаходиться на роботі, оскільки вона будучи офіційно не працевлаштованою, працює продавцем в універмазі «Континент» та має окрім заробітної платні дохід від інвалідних пенсій її та сина в розмірі 7500 грн.

В судовому засіданні позивачка не заперечувала проти часткового задоволення її позову, та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме 930,00 грн. з моменту подання позовної заяви до суду до повноліття сина ОСОБА_4.

Відповідач в судовому засіданні підтримав вимоги свого відзиву на позов.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частинами 1, 2 ст. 184 СК України встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.08.2009 року, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2016 року (Справа № 334/791/16-ц), що підтверджується копією вищевказаного рішення.

Від вказаного шлюбу 06.02.2011 року народилася дитина ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 01.03.2011 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (Серія 1-ЖС № 170050), актовий запис № 188.

Згідно наданої до позову копії медичного висновку № 1613 від 28.009.2015 року про дитину-інваліда віком до 18 років, виданого КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги №9 м. Запоріжжя», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 має захворювання «дитячий аутизм».

Позивачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 має III групу інвалідності загальне захворювання (безстроково), що підтверджується доданою до позову копією Довідки до акту-огляду медико-санітарною експертною комісією від 16.01.2018 року , серія АВ № 0837317.

На час звернення позивачки з позовом до суду, дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач надає матеріальну допомогу, але позивачка бажає щоб розмір аліментів було встановлено рішенням суду.

Суд приймає до уваги доводи відповідача, які не спростовані позивачкою, що відповідач здоровий і не має тяжких або хронічних захворювань, працездатний, а також те, що не існує будь-яких інших осіб, які б перебували на його утриманні, згоден сплачувати аліменти у визначеному розмірі.

Відомостей про те, що відповідач має постійне місце роботи, матеріали справи не містять, суд враховуючи думку сторін та матеріальний стан позивачки і дитини, стан здоровя дитини, а саме їх інвалідність, дійшов висновку, що аліменти мають бути визначені у твердій грошовій сумі у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з моменту подання позовної заяви до суду до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи, з відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. 180-184 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 Теони Зазаївни, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Рішення про стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.