Справа № 352/879/18
Провадження № 2/352/779/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Тисменицької РДА Івано-Франківської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач 15.05.2018 р. звернувся в суд в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 з позовом до відповідачів про позбавлення батьківських прав, у якому просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх дочки ОСОБА_5.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що до комісії з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА 14.03.2018 р. звернулася неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, із заявою, у якій просила розглянути питання про доцільність позбавлення батьківських прав своїх батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 За результатами вивчення даного питання встановлено, що відповідно до рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13.05.2010 р. шлюб між батьками неповнолітньої ОСОБА_2 розірвано; згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2015 р. визначено місце проживання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_3 Відповідно до довідки Майданської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 13.02.2018 р. № 117 неповнолітня ОСОБА_2 проживає та зареєстрована разом з батьком та бабусею ОСОБА_6 по вул. Незалежності,67 у с. Майдан Тисменицького району. Відповідачі не займаються вихованням дочки, яка є ученицею 8 класу ЗОШ І-ІІ ступенів Майданського НВК, не цікавляться її навчанням та життям, батьківські збори відвідують бабуся та тітка. Комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА своїм рішенням від 17.04.2018 р. вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітньої дочки.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявилися повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомили суду про причини неявки, не подали відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши вступне слово представника позивача, показання свідка, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачі являються батьками неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб між подружжям розірвано на підставі рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 13.05.2010 р. (а.с.9). Відповідно до рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03.11.2015 р. визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком ОСОБА_3 (а.с.16-18).

Згідно довідки Майданської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 13.02.2018 р. № 117 (а.с.22) неповнолітня ОСОБА_2 зареєстрована та проживає разом з батьком ОСОБА_3 та бабусею ОСОБА_6 по вул. Незалежності, 67 в с. Майдан Тисменицького району Івано-Франківської області.

Умови проживання неповнолітньої ОСОБА_2 вдома задовільні, дитина має свою кімнату, з матірю не спілкується, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини від 13.03.2018 р. (а.с.20).

Як вбачається із характеристики учениці 8-го класу Майданської ЗОШ І-ІІ ст. Слободян Діани від 12.03.2018 р. (а.с.23), остання зарекомендувала себе як старанна учениця, бере активну участь у громадському житті школи та класу, користується авторитетом серед товаришів; батько успіхами дочки не цікавиться, не відвідує батьківські збори.

Відповідно до інформації Майданського НВК ЗОШ І-ІІ ст. від 14.03.2018 р. № 9 батьки ОСОБА_2 не цікавляться життям дитини у закладі освіти, її навчанням, не спілкуються ні з класним керівником, ні з адміністрацією навчально-виховного комплексу; батьківські збори відвідує бабуся або тітка (а.с.21).

Відповідно до висновку № 03-18/02-20 від 17.04.2018 р. комісія з питань захисту прав дитини Тисменицької РДА вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх неповнолітньої дочки ОСОБА_5 (а.с.4-5).

Допитана у судовому засіданні в якості свідка неповнолітня ОСОБА_2 підтвердила, що батьки не цікавляться її навчанням у школі, не спілкуються з нею; її вихованням займаються бабуся і тітка.

Зміст спірних правовідносин полягає у порушенні права неповнолітньої дочки відповідачів на належне батьківське виховання.

Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню неповнолітньої дочки ОСОБА_2, а саме: не спілкуються з нею у обсязі, необхідному для її нормального розвитку та самоусвідомлення, не піклуються про здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток дочки, не цікавляться її навчанням, не проявляють щодо неї батьківської турботи і піклування, не надають їй матеріального утримання.

Таким чином, відповідачами, які усунулися від виконання обовязків щодо виховання та розвитку своєї неповнолітньої дитини, порушено право останньої на належне батьківське виховання.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності з вимогами ст.150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобовязані поважати дитину.

Статею 152 СК України встановлено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом; дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обовязків щодо неї; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій; дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Згідно вимог ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності з вимогами п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

З огляду на встановлені судом обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, які підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, що визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми у їх сукупності, враховуючи висловлену в судовому засіданні думку неповнолітньої дочки відповідачів щодо позбавлення їх батьківських прав, виходячи з інтересів неповнолітньої, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову щодо позбавлення відповідачів батьківських прав, який підлягає до задоволення.

З відповідачів слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід державного бюджету, а саме по 352,40 грн. з кожного.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 150, 152, 155, 164 ч.1 п.2 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов органу опіки та піклування Тисменицької РДА Івано-Франківської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження № 9 від 25 листопада 2003 року виконавчого комітету Майданської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Стягнути із ОСОБА_3, ОСОБА_4 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач Державна судова адміністрація України) у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: орган опіки та піклування Тисменицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, вул. Галицька, 17, м. Тисмениця Тисменицького району Івано-Франківської області, ідентифікаційний код 20563188.

Відповідачі: ОСОБА_3, с. Майдан, вул. Незалежності, 67, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

ОСОБА_4, с. Татарів, вул. Лесі Українки, 3, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області.

Повне судове рішення складено 12.12.2018 р.

Суддя М.М.Хоминець