ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 678/890/17
Провадження № 22-ц/4820/266/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Пєнти І.В.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

з участю: прокурора Параскевича О.Г.,

представника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №678/890/17 за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2018 року (суддя Лазаренко А.В.) у справі за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави до Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_4, Фермерського господарства «Агро-Повіт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними розпоряджень, договорів оренди та суборенди землі.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У серпні 2017 року заступник керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що розпорядженням Летичівської РДА від 06 жовтня 2011 року №615/2011-р ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною орієнтовною площею 280 га, що розташовані на території Кудинської сільської ради - 140 га і Гречинецької сільської ради - 140 га Летичівського району, для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту.

Розпорядженням Летичівської РДА від 08 лютого 2012 року №68/2012-р затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Кудинської сільської ради площею 114,3771 га і Гречинецької сільської ради площею 121,0245 га, передано ОСОБА_4 в оренду земельні ділянки загальною площею 235,4016 га.

03 травня 2012 року між Летичівською РДА і ОСОБА_4 були укладені договори оренди земельних ділянок.

21 травня 2012 року відповідач формально створив ФГ «Рос-Агро» і є єдиним учасником.

29 травня 2015 року ОСОБА_4 передав земельні ділянки в суборенду ФГ «Агро-Повіт». 28 серпня 2015 року приватним нотаріусом проведена державна реєстрація права оренди та внесено відомості до державних реєстрів про суборенду.

Розпорядження прийняті з порушенням вимог земельного законодавства. Самостійно здійснювати обробіток виділених земельних ділянок площею 235 га ОСОБА_4 не зміг би, оскільки за ним на час прийняття оскаржуваних рішень сільськогосподарська техніка зареєстрована не була. Виділені земельні ділянки не єдиним масивом, оскільки знаходяться в різних місцях на значній відстані одна від одної на території двох сільських рад.

До отримання земельних ділянок ОСОБА_4 працював на посаді агронома у ТОВ «Агрофірма-Обрій», керівником та підписантом якого з 16 липня 2008 року є ОСОБА_7, який також є кінцевим бенефіціарним власником ФГ «Агро-Повіт», в суборенду якому передані земельні ділянки. ОСОБА_4 до складу учасників/засновників цих підприємств не входив і не входить, що унеможливлює ведення ним такого виду діяльності, як фермерське господарство.

У зв'язку із незаконністю розпоряджень Летичівської РДА підлягають визнанню недійсними також договори оренди від 03 травня 2012 року і договори суборенди землі від 29 травня 2015 року.

Тому, прокурор просив визнати: недійсними розпорядження Летичівської РДА від 06 жовтня 2011 року №615/2011-р «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства із земель державної власності на території Гречинецької і Кудинської сільських рад», від 08 лютого 2012 року №68/2012-р «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх в оренду ОСОБА_4 для ведення фермерського господарства на території Летичівського району»: недійсними договори оренди земельних ділянок від 03 травня 2012 року (б/н), які зареєстровані у відділі Держкомзему у Летичівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи від 14 травня 2012 року №01379, №01378, №01380, загальною площею 114,3771 га, укладені між Летичівською РДА і ОСОБА_4 та припинити їх дію на майбутнє; недійсними договори суборенди земельних ділянок загальною площею 114,3771 га, укладені між ОСОБА_4 і ФГ «Агро-Повіт» №11, №12, №13 та припинити їх дію на майбутнє.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2018 року в позові відмовлено.

Заступник прокурора Хмельницької області, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Посилався на незаконність та необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права. Суд не врахував, що всупереч вимогам Закону України «Про фермерське господарство» ОСОБА_4 у заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства не зазначив бажаний розмір і місце розташування ділянки, не обґрунтував розмір земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства та наявності трудових та матеріальних ресурсів. Фактично відповідач отримав у користування землі державної власності значної площі у пільговому порядку, поза передбаченою законом обов'язковою процедурою проведення земельних торгів і на 22 роки передав в суборенду іншій юридичній особі. Безпідставно застосована позовна давність, як підстава для відмови у позові.

У відзивах на апеляційну скаргу Летичівська РДА, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, представник ОСОБА_4 посилаються на дотримання встановленого законом порядку отримання земельних ділянок для ведення фермерського господарства та укладення договорів.

У засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Представник ОСОБА_4 визнав її необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники справи не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

При розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено, що розпорядженням Летичівської РДА від 06 жовтня 2011 року №615/2011-р ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною орієнтовною площею 280 га, що розташовані на території Кудинської сільської ради - 140 га і Гречинецької сільської ради - 140 га Летичівського району, для ведення фермерського господарства за межами населеного пункту.

Розпорядженням Летичівської РДА від 08 лютого 2012 року №68/2012-р затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Кудинської сільської ради площею 114,3771 га і Гречинецької сільської ради площею 121,0245 га, передано ОСОБА_4 в оренду земельні ділянки загальною площею 235,4016 га.

03 травня 2012 року між Летичівською РДА і ОСОБА_4 укладені договори оренди земельних ділянок.

21 травня 2012 року відповідач створив ФГ «Рос-Агро» і була здійснена його реєстрація.

29 травня 2015 року земельні ділянки передані в суборенду ФГ «Агро-Повіт».

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України у редакції, чинній на час пред'явлення позову, передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: 1) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; 3) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із ст. 1 ГПК України у редакції, чинній на час пред'явлення позову, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів (ст. 12 ГПК України у редакції, чинній на час пред'явлення позову).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом п. 1 і п. 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах між суб'єктами господарювання.

Отже, розмежування компетенції судів з розгляду земельних спорів здійснено відповідно до їх предмета та суб'єктного складу учасників. Крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких віднесено до компетенції адміністративних судів, земельні спори, сторонами у яких є, насамперед, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами, а інші - за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» (тут і далі - Закон у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону.

На підставі ч. 3 ст. 7 Закону земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності.

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (ч. 1 ст. 8 Закону).

Згідно із ст. 12 Закону земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

За змістом ст.ст. 1, 5, 7, 8 і 12 Закону після укладення договору оренди земельної ділянки для ведення фермерського господарства та проведення державної реєстрації такого господарства обов'язки орендаря цієї земельної ділянки виконує фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, зокрема з органом державної влади, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

У справі встановлено, що на час відкриття провадження у справі (19 серпня 2017 року) щодо спору про надання земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства і користування ними, Фермерське господарство «Рос-Агро» було створено ОСОБА_4 і зареєстровано у встановленому законом порядку (21 травня 2012 року).

Отже, сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи і така справа має розглядатися за правилами господарського судочинства.

При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин апеляційний суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховує висновок щодо застосування відповідних норм права, викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2018 року у справі №348/992/16-ц, від 22 серпня 2018 року у справі №606/2032/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі №272/1652/14-ц.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави до Летичівської районної державної адміністрації Хмельницької області, ОСОБА_4, Фермерського господарства «Агро-Повіт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними розпоряджень, договорів оренди та суборенди землі закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. Пєнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай