У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

336/2799/18

6/336/128/18

м. Запоріжжя 04 червня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, за якою просить суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його виконання по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу у сумі 59393,23 грн., судового збору у сумі 593,93 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З'ясувавши всі обставини по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, заяву, суд вважає, що заява задоволенню підлягає за наступними підставами.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15.12.2009 року задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу у сумі 59393,23 грн., судового збору у сумі 593,93 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн., 17.01.2010 року був виданий відповідний виконавчий лист.

Виконавчий лист за вищевказаним судовим рішенням стягувачем було предявлено на виконання до Шевченківського відділу ДВС.

05.02.2018 року на адресу Шевченківського відділу ДВС м. Запоріжжя було направлено запит про хід виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1

З листа Шевченківського ВДВС від 02.05.2018 року слідує, що вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу 30.03.2015 року на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», на теперішній час виконавчий документ на виконанні у відділі не знаходиться.

У суду немає підстав не довіряти поясненням заявника щодо втрати оригіналу виконавчого листа, заперечень з цього приводу до суду не надходило.

У разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (ч.1 ст. 433 ЦПК України).

Строк предявлення виконавчого листа до виконання закінчився, при цьому заявник зазначає, що вважав, що на підставі вищевказаного виконавчого листа триває виконавче провадження, вказане, на думку суду, є поважною причиною пропуску вказаного строку, оскільки у суду немає підстав не довіряти вказаним поясненням заявника, бо матеріали справи не містять даних про обізнанність стягувача про закінчення виконавчого провадження .

На підставі викладеного, керуючись ст.. 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву.

Видати дублікат виконавчого листа № 2-1987/09, виданого 17.01.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за заявою ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та поновити строк предявлення до виконання вказаного виконавчого документа.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін