Справа № 523/5117/18
Провадження №2/523/3060/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2018 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Круглікова О.О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження, в залі суду №5 в місті Одесі, справу за позовом

ОСОБА_1 (65069, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (65089, АДРЕСА_2) про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилається на те, що 04 березня 2018 року позивач через інтернет викликав відповідача до себе до дому як майстра по налагодженню пральних машинок клієнтів, так як у нього зламалась пральна машина «Індезід».

Відповідач з'явився до позивача у цей же день, розібрав пральну машинку, зняв з неї: електроплиту «мізки» вартістю 1500 грн., насос вартістю 650 грн., щітки вартістю 100 грн., позивач як він стверджує заплатив 850 грн. і він пішов купувати запчастини до пральної машинки. Позивач дзвонив відповідачу по мобільному та останній відповідав, що шукає запчастини до машинки. Позивач чекав до 16 березня 2018 року, потім зрозумів, що відповідач є шахраєм та звернувся з заявою до Суворовського відділу національної поліції про притягнення його до кримінальної відповідальності по ст. 190 КК України.

У поліції позивачу рекомендували звернутися з цим позовом до суду.

У зв'язку з тим, що у сім,ї позивача зібралося багато прання, а відповідач пральну машинку не відремонтував, позивач змушений був купити нову машинку «Самсунг», заказав її через Нову пошту і отримав 28 березня 2018 року, заплатив за неї 6500 грн.

Таким чином, відповідач спричинив матеріальну шкоду у розмірі 10800 гривень, окрім того, моральну шкоду ОСОБА_1 оцінив у розмірі 10000 гривень.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 02 травня 2018 року було відкрито спрощене позовне провадження по зазначеній справі.

Позивач в судове засідання не прибув та надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. (а.с. 22).

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками та через офіційний сайт суду, причин неявки суду не сповістив, відгуку на позов та інших клопотань на адресу суду не надав.

З'ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Судом встановлено, що 13 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Суворовського відділу поліції з заявою про вчинення протиправних дій громадянином ОСОБА_2. За результатами розгляду зазначеної заяви капітаном поліції ОСОБА_3 винесено висновок від 28.03.2018 року, яким результати розгляду заяви закінчено та ОСОБА_1 направлено відповідь. (а.с. 8).

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обовязковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та обєктивному встановленню всіх обставин справи; 3) зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обовязки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами свої позовні вимоги в частині спричинення йому матеріальної шкоди ОСОБА_2

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 1167 в частині 1 ЦК України визначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки судом не встановлено якими діями відповідача завдано шкоду позивачу, суд відмовляє в задоволенні позову про стягнення моральної шкоди.

Таким чином, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 не доведені жодними належними та допустимими доказами, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 (65069, АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (65089, АДРЕСА_2) про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без задоволення в повному обсязі.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено 28 листопада 2018 року.

Суддя