Справа №489/5660/17 30.05.2018
Провадження №22-ц/784/783/18
Справа № 489/5660/17 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 22-ц/ 784/783/18 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання - Яценко Л.В.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Тихонової Н.С., повний текст якого складено 1 березня 2018 року, в залі судового засідання в м. Миколаїв, в порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства «Миколаївобленерго» до ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих безобліковим використанням електричної енергії,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2017 року Публічне акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі ПАТ «Миколаївобленерго», яке змінило назву на Акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (далі АТ «Миколаївобленерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування збитків, завданих безобліковим використанням електричної енергії.

Позивач зазначав, що відповідач знаходиться в договірних відносинах з АТ «Миколаївобленерго» на постачання електроенергії до її квартири АДРЕСА_1/А в м. Миколаєві, у звязку з чим за вказаною адресою відкрито особовий рахунок № 291637.

21 червня 2017 року при перевірці працівниками АТ «Миколаївобленерго» дотримання ОСОБА_6 користування електроенергією для населення, затверджених Постановою КМУ України № 1357 від 26 липня 1999 р. (далі ОСОБА_6), за місцем проживання ОСОБА_5 встановлено порушення п. 42 ОСОБА_6 у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника схованою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді. Про виявлені порушення було складено Акт № S- 7316 (далі Акт), який було розглянуто комісією енергопостачальника за участю відповідача та встановлено, що збитки внаслідок її неправомірних дій щодо без облікового споживання електроенергії становлять 30 646 грн. 54 коп. Розрахунок було проведено за три роки з 21 червня 2014 року по 21 червня 2017 року.

Посилаючись на викладене, ПАТ «Миколаївобленерго» просило стягнути з відповідача зазначену суму збитків, яка рахується як борг за спожиту електричну енергію ОСОБА_5 перед позивачем.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2018 року позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь АТ «Миколаївобленерго» борг за спожиту електричну енергію в розмірі 30 646 грн. 54 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Задовольняючи позов місцевий суд виходив з того, що відповідно до п. 42 ОСОБА_6 споживач зобовязаний оплачувати спожиту електроенергію. Між тим, скориставшись наданими до її квартири послугами з електропостачання за період з 21 червня 2014 року по 21 червня 2017 року відповідач в повній мірі їх не сплатила.

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого суду, Деревянченко Н.Л. через свого представника ОСОБА_4, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи та не відповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просила рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що позивачем порушено порядок розгляду актів, передбачений п. 53 ОСОБА_6, зокрема, відповідача не повідомлено про розгляд справи у визначені строки, акт не був розглянутий протягом 50 календарних днів, в протоколі рішення комісії не зазначено відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та розрахунок проведено без посилань на відповідні пункти ОСОБА_6 та Методики, підписи на Акті, протоколі та заяві відповідача різняться, що свідчить про недійсність складеного Акту та недопустимість такого доказу з огляду на ч. 1 ст. 78 ЦПК України.

В Акті також не сформульовано, яке саме порушення ОСОБА_6 допустив відповідач, оскільки викладене в Акті правопорушення не передбачено п. 3.1. Методики. Між тим цим пунктом визначено, що ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті та позначається на схемі. Проте, в Акті місце підключення не вказано, а тому, вказана Методика не могла бути застосована, розрахунок є невірним, сума боргу недоведена позивачем.

Представниками енергопостачальника не було виявлено місце приєднання «позаоблікового «фазного» проводу», за яким, на їх думку, здійснювалось безоблікове споживання електричної енергії, а також факту пошкодження пломби енергопостачальника, встановленої на клемній кришці електролічильника, у тому числі зміни схеми електропостачання квартири.

Відповідно до вимог п. 2.4.1 ОСОБА_6 межа експлуатаційної відповідальності між споживачем та власником електричних мереж для квартир багатоповерхових будинків встановлюється на вхідних клемах розрахункових засобів обліку поверхневих або квартирних електрощитків. Відповідальність за технічний стан і обслуговування внутрішньобудинкових електроустановок, у тому числі проводу електропостачання квартири споживача, несе балансоутримувач будинку. Тобто, якщо мало місце приєднання «поза облікового» «фазного» проводу», то воно було здійснено до мереж, що не є власністю споживача.

Всупереч вимоги п. 4.6 Методики в Акті не зазначено межі балансової належності, а тому, енергопостачальником розрахунок збитків було виконано в порушення вимог Методики.

Також скаржник не згоден з наведеним розрахунком обсягу недоврахованої електричної енергії і визначеної позивачем суми завданих збитків, оскільки для розрахунку взята необґрунтована потужність самовільного підключення 3,56 кВт при дозволеної договірної потужності споживання 2 кВт.

Позивачем зроблений розрахунок за формулою 2.7 у відповідності до п. 3.5 Методики, який застосовується у випадку порушення підпунктів 5,6 п. 3.1 Методики, між тим на думку скаржника, дане порушення передбачене п. 3, 4 п. 3.1. Методики та розрахунок повинен здійснюватися на підставі п. 3.4 Методики. У звязку з цим зазначеними діями енергопостачальника було збільшено величину збитків майже в 2 рази.

Крім того, необґрунтовано визначений період розрахунку, а саме за три роки, що протирічить п.п. «а» п. 3.3. Методики. Саме на вказані положення Методики посилається позивач у позові, але нижче наводить розрахунок, в якому період включений до розрахунку становить 1 096 днів (з 21 червня 2014 року по 21 червня 2017 року).

Отже, суд першої інстанції не перевірив розрахунок наведений позивачем та передчасно задовольнив позовні вимоги ПАТ «Миколаївобленерго».

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача з доводами апеляційної скарги не погодився.

Вказував, що під час складання Акту з боку ПАТ «Миколаївобленерго» не було порушено норми ОСОБА_6.

Зазначений акт, відповідно до вимог Методики, був складений у двох примірниках у присутності відповідача, якого було проінформовано про його право зазначити зауваження та заперечення до Акту, а також про час та дату проведення засідання комісії про розгляд Акту. Відповідач своїм підписом підтвердив факт отримання другого примірника акту, своїм правом на внесення зауважень та заперечень не скористався. До Акту додаються пояснення представників енергопостачальника, акт технічної перевірки, акт про пломбування, схема підключення електроустановки споживача.

Таким чином, Акт складений представниками енергопостачальника цілком правомірно, його форма і зміст повністю відповідають вимогам нормативно-правових актів.

До матеріалів справи приєднано заяву споживача щодо перенесення розгляду акту на засідання комісії на 21 червня 2017 року, тобто саме у день складання Акту. Отже, сам споживач не скористався своїм правом наданим п. 53 ОСОБА_6 щодо витримування 20-денного терміну для проведення засідання комісії.

Крім того, відповідач не вірно трактує вимоги п. 53 ОСОБА_6 щодо розгляду Акту у 50 денний термін, оскільки положення зазначеного пункту трактують вимогу щодо розгляду Акту у вказаний термін комісією по розгляду актів про порушення ОСОБА_6, що мало місце у день його складання.

Доводи відповідача стосовно невідповідності підпису в акті та схемі до Акту не заслуговують на увагу, оскільки ці доводи ґрунтуються на припущеннях та не мають встановленого факту.

Оскільки, порушення, виявлене за адресою відповідача та зазначене в Акті відповідає п.п.5 п. 3.1 Методики, а також, з урахуванням того, що самовільне підключення було виконане алюмінієвим проводом з площею перерізу 3 мм2 (зазначено в Акті), потужність самовільного підключення складає 3,56 кВт, а добова величина розрахункового споживання електричної енергії відповідно 28,48 кВт *год., технічна перевірка електроустановки споживача за три попередні роки до складання Акту не проводилась, позивачем був зроблений розрахунок вартості не облікованої електричної енергії згідно п. 3.3 Методики за період з 21 червня 2014 року по 21 червня 2017 року.

Стосовно порушення пломб, то такого виду порушення позивачем в Акті зафіксовано не було та взагалі такий вид порушень не стосується самовільного підключення, оскільки дані порушення не стикаються між собою.

У звязку з викладеним АТ «Миколаївобленерго» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляду справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - ЦПК України) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-УШ від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної інстанції.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 проживає в квартирі № 20 в будинку № 56/А по вул. Космонавтів в м. Миколаєві на протязі 7 років та є споживачем електричної енергії, що постачає АТ «Миколаївобленерго», згідно з письмовим договором, укладеним між сторонами 26 листопада 2011 року (а.с. 10).

Відповідно до п. 15 вказаного договору споживач несе відповідальність за порушення ОСОБА_6, розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж та споживання електричної енергії без приладів обліку.

21 червня 2017 року працівниками ПАТ «Миколаївобленерго» виявлено без облікове споживання відповідачем електричної енергії, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, схованою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку, про що було складено відповідний акт № S-7316, який ОСОБА_7 підписала без застережень (а.с.4).

В той же день зазначений акт був розглянутий у присутності відповідача комісією ПАТ «Миколаївобленерго» Центральний округ філії м. Миколаєва та згідно Методики затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 4 травня 2006 року енергопостачальником визначено розмір заподіяних збитків в сумі 30 646.54 грн. В протоколі засідання комісії зазначено, що розрахунок проводився у відповідності з Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 (зі змінами та доповненнями) (далі Методика). Розрахунок проводився відповідно до п. 3.5 Методики та за формулою 2.7 Методики за останні три роки, виходячи з добової величини розрахункового споживання електроенергії, який визнано судом правильним. З зазначеним протоколом відповідач була ознайомлена та отримала його копію (а.с. 5).

Протоколом, складеним позивачем 22 червня 2017 року, затверджено попередній розрахунок за Актом, де зазначено, що правопорушення кваліфіковано як самовільне підключення з порушенням схеми обліку, що передбачено п. 3.1.5 Методики (а.с. 6).

Порушення ОСОБА_6, що були викладені в зазначеному акті енергопостачальника, підтверджено в судовому засіданні відеозаписом зафіксованого правопорушення, з якого вбачається що при відключенні облікових автоматів, у квартирі відповідача погасло світло, але при включенні у найближчу розетку фену, він працює, фен працює, але лічильник не враховує споживану енергію, отже він її не бачить, лампочка також горить, лічильник її також не бачить, в загальному коридорі, у ванній кімнаті також є розетки, які є працюючими при вимкнутому обліковому автоматі. Зазначений відеозапис, як додаток, було приєднано до Акту.

Зі схеми, складеної представниками енергопостачальника, яка також є додатком до Акту, вбачається місце підключення поза облікової електроустановки споживача (а.с. 7).

Представник відповідача пояснила, що ОСОБА_7 не може пояснити самовільного підключення з порушенням схеми обліку. В зазначеній квартирі вона проживає більше семи років, є власником квартири на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі ОСОБА_6) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 (зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 53 ОСОБА_6 розмір збитків, завданих енергопостачальникові порушенням ОСОБА_6, розраховується за добовою величиною розрахункового споживання електроенергії та за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку, до моменту усунення порушення за тарифами, які діяли у розрахунковий період.

За положеннями ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ОСОБА_6 згідно із законодавством України.

Фактичним підтвердженням правовідносин між споживачем електричної енергії та енергопостачальником є зареєстрований на ОСОБА_7 особовий рахунок та договір про користування електричною енергією № 291637 від 26 листопада 2011 року, укладений між ОСОБА_7 та ПАТ «Миколаївобленерго». При укладенні договору сторони обумовили права та обовязки кожного з них із приводу постачання електроенергії та відповідальність за неналежне виконання умов договору.

Згідно із ст. 611 ЦК України в разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та ОСОБА_6.

Здійснення контролю за дотриманням ОСОБА_6 (редакція яких діяла на момент виникнення спірних правовідносин) з боку споживачів відповідно до п. 38 цих ОСОБА_6 покладено на енергопостачальника. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі, фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопоспачальника. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальної компанії (п. 53 ОСОБА_6).

Як встановлено, під час перевірки дотримання позивачем ОСОБА_6 працівниками енергопостачальника було виявлено порушення п. 42 цих ОСОБА_6, зокрема, обовязку споживача узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності. Виявлене порушення свідчило про споживання електроенергії поза обліком, тобто мав місце факт розкрадання електроенергії.

Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ (п. 53 ОСОБА_6).

Характер порушень, які є підставою для нарахування збитків, визначений у п.п. 5 п. 3.1 Методики, а саме «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі єнергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку. Тому розрахунок вартості не облікованої електричної енергії проведено відповідно до п.п. «а» п. 3.3 Методики за кількістю днів у разі якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, вчинив інші дії, що призвели до споживання не облікованої електричної енергії, виявити представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту енергію з дати останньої технічної перевірки, але не більше ніж за три роки та добовий обсяг споживання електричної енергії визначався за формулою зазначеною у п. 2.7 Методики з урахуванням, що самовільне підключення було виконане алюміневим проводом з площею перерізу 3 мм відповідно до Акту та схеми до нього.

Відповідач рішення комісії та дії працівників енергопостачальника не оскаржувала.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та давши встановленим фактам належну правову оцінку, дійшов правильного висновку, що відповідачем, як споживачем електричної енергії, порушені правила користування цієї електричною енергією, внаслідок чого позивачу завдано збитки на визначену суму, які рахуються позивачем як борг, та підлягають відшкодуванню.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем порядку розгляду актів, передбаченого п. 53 ОСОБА_6 не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідач був повідомлений про дату та час розгляду Акту, а зазначений 50 денний строк розгляду акту передбачає загальний період часу протягом якого енергопостальник зобовязаний його розглянути.

Не вбачається порушень ОСОБА_6 щодо розгляду акту відповідачем в день виявлення правопорушення та складання акту. Такий розгляд відбувся за згодою відповідача. Посилання скаржника, що така згода надана відповідачем на виготовленому раніше бланку заяви, а тому є неналежним доказом такої згоди, є безпідставними, оскільки не суперечать ОСОБА_6.

Твердження скаржника, що протокол засідання комісії не містить посилань на відповідні пункти ОСОБА_6 та Методики не відповідають дійсності, оскільки зазначений протокол містить такі посилання.

Висловлені припущення скаржника, що підписи на Акті, протоколі та заяві відповідача різняться, що свідчить про недійсність складеного Акту та недопустимість такого доказу з огляду на ч. 1 ст. 78 ЦПК України, не підтверджені будь-якими доказами.

Не заслуговують на увагу й доводи скарги, що в Акті не сформульовано, яке саме порушення ОСОБА_6 допустив відповідач, з огляду на те, що Акт за формою та змістом відповідає вимогам п. 53 ОСОБА_6 та Розділу 4 Методики. Крім того в Акті та додатках до нього зазначені всі дані та параметри, що свідчать про характер правопорушення та є підставою для визначення збитків.

Щодо розрахунків збитків, зроблених позивачем, колегія суддів перевіривши їх відповідність Методики та обставинам встановленого правопорушення погоджується з висновками районного суду, який визнав такі розрахунки правильними. При цьому, посилання скаржника на інші пункти Методики, оспорювання періоду розрахунку, визначення потужності самовільного підключення не підтверджуються відповідними доказами, а зводяться до трактування пунктів Методики на свій розсуд.

Інші доводи апеляційної скарги висновки місцевого суду не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин, та надав належну оцінку наявним у справі доказам, а тому відсутні підстави, визначені ст. 374 ЦПК України, для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_4, залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

ОСОБА_8

Повний текст постанови складено 31 травня 2018 року.