Справа № 599/1346/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2018 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі:головуючої судді Чорної В.Г. при секретарі Гнатишин Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження сімї є неможливим.

В судове засідання позивачка не зявилась, але надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, заперечень не має.

Приймаючи до уваги вимоги ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе слухати дану справу без особистих пояснень відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо даних про взаємовідносини сторін, з приводу яких виник спір.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи.

24 липня 1993 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 8, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ИД №153247, виданим Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Тернопільської області.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей, які повнолітні.

Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу неможливе та недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін, дана сімя фактично розпалася, сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19,76,77,258,263-265 Цивільного процесуального кодексу, ст.ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 липня 1993 року виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільській області, актовий запис №8.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів.

Суддя підпис З оригіналом згідно:

Суддя Зборівського

районного суду ОСОБА_3