АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1707/18 Справа № 207/1108/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Посунся Н.Є.
Категорія 5
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Посунся Н. Є.

суддів Баранніка О.П., Пономарь З.М.

при секретарі Гречишниковій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до департаменту комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Камянської міської ради Дніпропетровської області, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 - про скасування державної реєстрації,

В С Т А Н О В И В:

В позові ОСОБА_2 зазначив, що 07 березня 2006 року він отримав довідку голови квартального комітету про склад сімї, з якої дізнався, що за адресою його місця мешкання також зареєстрована ОСОБА_3. Після отримання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна зясувалося, що 13.08.2013 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію права спільної сумісної власності 13/25 частин квартири № 2 в будинку № 8 по 2-му провулку Менделєєва в м. Камянське за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підставі дублікату свідоцтва про право власності б/н від 29.07.2013 року. Просив скасувати державну реєстрацію права спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на 13/25 частку житлового будинку.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, відсутність доказів скасування записів про обтяження спірної нерухомості, ігнорування держаним реєстратором наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Апеляційний суд, вивчивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, вважає оскаржуване рішення законним, таким, що повинне бути залишене без змін, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло від 17.03.1999 року 13/25 частин житлового АДРЕСА_1 по 2-му провулку Менделєєва в м. Камянське належали на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

20 січня 2006 року вказана частина житлового будинку була продана згідно договору купівлі-продажу ОСОБА_2

З метою захисту своїх прав та інтересів, ОСОБА_3 у лютому 2007 року звернулась з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 20 січня 2006 року 13/25 частки житлового будинку.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09 липня 2008 року визнано недійсним договір купівлі-продажу 13/25 частки житлового будинку від 20 січня 2006 року. Додатковим рішенням цього ж суду від 09.12.2010 року ОСОБА_2 зобовязано повернути ОСОБА_3 13/25 частки спірного житлового будинку.

На підставі даного рішення 13 серпня 2013 року Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області спірна 13/25 частина житлового будинку за наведеною адресою зареєстрована на праві спільної сумісної власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Однак, з врахуванням того, що питання про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав ОСОБА_2 судом не вирішувалось, то у реєятратора не було підстав для внесення до Державного реєстру запису про скасування державної реєстрації прав останнього. Відповідно, і ОСОБА_3 не могла подавати заяву про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2.

Таким чином, Державним реєстратором Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_6 13.08.2013 року під час звернення заявників ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 прийнято заяву про реєстрацію права власності шляхом реєстрації в базі даних заяв та запитів №2496609.

Встановивши, що судовим рішенням було поновлено право власності третіх осіб по справі на спірну частину будинку, а позивачем таке право втрачено, районний суд, на підставі положень ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку №703 державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року №703, - дійшов обґрунтованого висновку, що реєстрація права власності за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 13 серпня 2013 року Реєстраційною службою Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області на 13/25 частки житлового будинку, розташованого за адресою: 2-й АДРЕСА_2 була здійснена законно, з огляду, також, на відсутність підстав, передбачених ст.24 Закону для відмови у державній реєстрації прав.

При цьому, районним судом вірно вказано, що вимога позивача про скасування прав на нерухоме майно не може бути задоволена, оскільки орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав, а тому суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобовязуючи його приймати такі рішення.

Така правова позиція була висловлена у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі 819/1849/13-а.

Крім того, райсудом вірно вказано, що ОСОБА_2 належним чином не обґрунтував, яким чином реєстрація прав на нерухоме майно, а саме, 13/25 частин житлового будинку, за ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі наявного у них правовстановлюючого документу від 29.07.2013 року стосується його прав, оскільки ОСОБА_2 вже не має ніякого відношення до спірного нерухомого майна, враховуючи, що договір, на підставі якого він у свій час набув право власності на вказану частину будинку, було визнано недійсним.

Таким чином, проведена реєстратором 13.08.2013 року реєстрація права власності взагалі ніяким чином не стосується позивача та не порушує і не може порушувати будь-яких його прав та обовязків.

Доводи апелянта у скарзі про те, що державний реєстратор проігнорував наявність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, - є безпідставними, оскільки реєстратор діяла у відповідності до вимог наведених законів з огляду на наявність у третіх осіб документу, що давав підстави для реєстрації їх прав власності.

Твердження ОСОБА_2 про відсутність доказів про скасування державної реєстрації на 13/25 часток спірного житлового будинку за ОСОБА_2 та скасування записів про обтяження вказаної нерухомості, а також інші доводи скарги є надуманими, як і сам його позов, оскільки його вимоги не можуть призвести до яких-небудь реальних для нього правових наслідків з наданням апелянту як позивачу відповідних прав за відсутності у нього основного права - права власності на спірну частину будинку. Підстав для скасування чи зміни судового рішення - не існує.

В звязку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, судові витрати, понесені ОСОБА_2, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова чинна з моменту прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений квітня 2018 року.

Головуючий Н.Є. Посунся

Судді: О.П. Бараннік

ОСОБА_7