Провадження №: 2-о/755/424/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Грінкевич А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3, у с. Новопокровка, АР Крим померла її двоюрідна сестра - ОСОБА_2. При зверненні до органів юстиції для отримання свідоцтва про смерть, оформленого належним чином, заявник зіткнулась з труднощами. Враховуючи те, що на час смерті двоюрідної сестри с. Новопокровка, АР Крим є тимчасово окупованою територією і медичний заклад, який видав лікарське свідоцтво про смерть, розташований на території тимчасово не підконтрольній українській владі, і цей документ не може бути підставою для отримання в органах ДРАЦС свідоцтва про смерть і не породжує ніяких правових наслідків в Україні, просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2.

Заявник в судове засідання не з`явилась.

Представник Дніпровського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була двоюрідною сестрою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та копіями свідоцтвом про шлюб.

ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Новопокровка, АР Крим, про що було видано відповідну довідку та свідоцтво. Причина смерті - злоякісне новоутворення нирки.

Пункт п'ятий частини другої ст. 293 ЦПК України, визначає, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частина 1 ст. 315 ЦПК містить перелік фактів, які можуть бути встановленні судом, при цьому такого факту, як встановлення дати, місця, причини смерті та місця постійного проживання померлого на момент смерті в ньому немає.

Однак відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» № 2398-УІ від 01 липня 2010 року, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о).

Згідно ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для про ведення державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Отже, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014; ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. ст. 1-12, 76, 265, 212- 215, 256, 293, 315-319, 354-355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вишгородським РВПУ МВС України в Київській області, адреса: 02154, АДРЕСА_1) заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, (КОД , адреса: 02100, м. Київ, бул. Верховної Ради, 8/20 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, стать жіноча, громадянка України, уродженка села Вахівка, Димерського району, Київської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Новопокровка, АР Крим, Україна, у віці 64 років, причина смерті - злоякісне новоутворення нирки.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його оголошенні протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Н.О. Яровенко