У Х В А Л А

29 травня 2018 року

м. Київ

справа № 201/6412/17

провадження № 61-27532ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року № 1401-VIII, яким Конституцію України доповнено статтею 131-2.

Відповідно до частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Пунктом 11 Перехідних положень Конституції України передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Разом з тим, подана від імені товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» касаційна скарга всупереч наведених норм підписана ОСОБА_3 на підставі довіреності від 31 травня 2017 року, у якій відсутні відомості про те, що представник є адвокатом, а також не надано доказів на підтвердження його повноважень.

Також, в касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову апеляційної інстанції отримано 30 березня 2018 року, на підтвердження чого надано копію супровідного листа апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2018 року з відміткою про отримання 30 березня 2018 року.

Враховуючи те, що наведені підстави пропущення строку на касаційне оскарження рішення суду є поважними, процесуальний строк підлягає поновленню.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Поновити товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 року.

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 29 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун