У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2018 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали позовної заяви Баб»як ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3»як ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У позовній заяві позивач зазначає, що 07.12.2018 року вона отримала наказ начальника відділу кадрового обліку ОСОБА_4 за №2182-к від 19.07.2018 року про звільнення її з 20.07.2018 року з посади у звязку з втратою довіря, згідно п.2 ст.41 КЗпП України. Вищезазначений наказ про звільнення №2182-к від 19.07.2018 р. вважає незаконним, необґрунтованим, таким, що грубо порушує її трудові права та прийнятим за відсутністю законних підстав достатніх для наявності беззаперечного переконання про втрату довіря до неї, як до старшого касира.

Просить - Визнати незаконним її звільнення з посади старшого касира ПНФП філії №22 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС»; - Скасувати наказ начальника відділу кадрового обліку ОСОБА_4 №2182-к від 19.07.2018 року про звільнення її з посади старшого касира та поновити на посаді старшого касира ПНФП філії №22 ТОВ «ПОСТ ФІНАНС» (Ужгород); - Стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.175, 177 ЦПК України.

Розглянувши подану позовну заяву, суддя вважає за необхідне залишити її без руху з наступних підстав.

Позивачу слід уточнити зміст позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зазначивши відповідні розрахунки та суму грошових коштів, яку просить стягнути, визначивши її на дату звернення до суду з позовом.

При цьому оскільки вимоги про стягнення середнього заробітку мають відповідну грошову оцінку, слід зазначити ціну позову в цій частині (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до п.1 частини 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається - сумою, яка стягується.

Відповідно до пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100, середній заробіток за час вимушеного прогулу обчислюється шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин вимушеного прогулу.

Частино 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» №3674-VІ від 08.07.2011 року передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відповідному співвідношенні до ціни позову у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 грн.

Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 % ціни позову, але не менше 704,80 грн. та не більше 8810,00 грн.

Згідно п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто в розмірі 704,80 грн.

Відповідно до ч 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З 01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України від 22 травня 2015 року №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», яким вносяться зміни до Закону України «Про судовий збір», та було зменшено категорію пільг із трудових правовідносин до позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Згідно п.1 ч.1 ст.5 вказаного Закону, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.11.2016 по справі №226/168/15-ц, а також в ухвалі Верховного Суду від 08.02.2018 по справі №591/3666/17.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України та ч. 1 ст.1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

Статтею 2 ЗУ «Про оплату праці» передбачено, що в структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні компенсаційні виплати. До останніх належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами та положеннями, компенсації та інші грошові та матеріальні виплати, які передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами.

За своєю суттю виплати за час вимушеного прогулу відносяться до компенсаційних виплат за порушення права на оплату праці, а тому заявлена позивачем позовна вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підпадає під категорію пільгової та підлягає оплаті судовим збором з урахуванням вимог п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» відповідно до ціни позову.

Крім того позивачем висунута вимога про скасування наказу наказ начальника відділу кадрового обліку ОСОБА_4 №2182-к від 19.07.2018 року про звільнення її з посади старшого касира. Щодо вказаних вимог судом зазначається, що вони не є за своєю суттю вимогами про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі, а також не є іншими вимогами, які відповідно до діючого законодавства звільняють позивача від сплати судового збору

Відтак, позивач відповідно до закону не звільнений від сплати судового збору за вимоги про скасування наказу про звільнення, а тому позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн. за подання до суду позову, який містить одну вимогу немайнового характеру, оскільки вказані вимоги є самостійними та не повязані між собою.

Крім того, суд не вбачає й інших підстав, передбачених ЗУ «Про судовий збір», за якими судовий збір взагалі не справляється, або позивач міг бути звільнений від сплати судового збору.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів Ужгородське УДКСУ Закарпатської області, МФО 812016 , , банк отримувача ГУДКСУ в Закарпатській області, р/р №0002 , код бюджетної класифікації 22030001, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ 38015610 (суду, де розглядається справа).

Як вбачається з позовної заяви, у прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, однак не зазначено ціни позову, розрахованої відповідно до ст. 176 ЦПК України: - не зазначено, в якому розмірі вона просить стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, не додано розрахунок середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу; - не додано доказів на підтвердження розміру середньої заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 185ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177, ЦПК України, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.2 ст 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Баб»як ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ФІНАНС» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали. Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5