Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2018 Справа №607/4903/18

21 травня 2018 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Бойко І.І.

- з участю ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за №48 по проспекту Степана Бандери, 100 в м.Тернополі.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстрований відповідач, який є її сином. Більше року відповідач не проживає у квартирі, відсутні його речі та всі витрати на утримання житла несе вона. Вказане житло відповідач залишив добровільно. Посилаючись на наведене та те, що місце перебування відповідача їй не відомо, а реєстрація відповідача створює їй перешкоди у володінні та розпорядженні власністю, просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою.

ОСОБА_1 у судовому засідання позов підтримала в повному обсязі, зіславшись на доводи викладені у ньому. Пояснила, що у 2014 році відповідач виїхав за кордон,з того часу не проживає за даною адресою. Місце перебування останнього їй не відомо.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, відзив на позов не подавав.

На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власниками квартири за №48 по проспекту Степана Бандери, 100 в м.Тернополі, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 18.01.2012 року за №32894978 та договором купівлі-продажу квартири від 28.12.2011 серії ВРП №346469 року, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_3, який зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на майно від 18.01.2012 року, за №3573.

З довідки форми №3 від 20 березня 2018 року за №145, виданої ДП 3ЖЕК13 ЖБК встановлено, що у квартирі за №48 по проспекту Степана Банедри, 100 в м.Тернополі зареєстровані позивачка, ОСОБА_4 (чоловік), ОСОБА_5 (син) та відповідач ОСОБА_2

Як вбачається з акту від 20 березня 2018 року, ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає ІНФОРМАЦІЯ_1.

Той факт, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі за №48 по проспекту Степана Бандери, 100 в м.Тернополі підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 Останній вказав, що є рідним братом ОСОБА_2 та постійно проживає за даною адресою. Останніх 5 років ОСОБА_2 не проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, про що йому особисто достовірно відомо.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із вимогами ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

При цьому відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Встановлено, що позивач є власником спірної житлової квартири, де зареєстрований відповідач.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач добровільно не проживає у спірній квартирі більше одного року, не цікавиться квартирою, не приймає участі в її утримані та не сплачує комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не звертався. У добровільному порядку не знімається з реєстрації.

Вказаними діями відповідач порушує та обмежує права позивача, як власника житла, на користування та розпорядження власністю.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за №48 по проспекту Степана Бандери, 100 в м.Тернополі.

Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач у судове засідання не зявився та не представив суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 259, 263, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (проспект Ст.Бандери, 100/48 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (проспект Ст.Бандери,100/48 м.Тернопіль, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом припинення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні житлом, шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за №48 по проспекту Степана Бандери, 100 в м.Тернополі.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 30 травня 2018 року.

Головуючий суддяОСОБА_6