Єдиний унікальний номер: 448/773/17
Провадження № 2/448/206/18
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08.06.2018 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_3, Мостиська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності на спадкове майно, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «колгоспний двір», а членами такого були дід та баба позивачів - ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Вважає, що кожному з них належало по 1/2 ідеальній частині вказаного будинковолодіння.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_4. помер ОСОБА_6, який за життя склав заповіт та все своє майно в рівних частках заповів позивачам по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в тому числі по 1/4 частці спірного будинковолодіння.

Зазначає, що позивачі як спадкоємці за заповітом у встановлені законом строк та порядку у відповідності до вимог статей 1268-1269 ЦК України прийняли спадщину, яка відкрилася внаслідок смерті їх діда ОСОБА_6 Зокрема, з метою оформлення своїх спадкових справ зверталися в нотаріальну контору, де отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину належного спадкодавцю ОСОБА_6 майна. Однак нотаріусом відмовлено їм у видачі свідоцтва на решту спадкового майна, зокрема на зазначений вище житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, через відсутність правовстановлюючих документів.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за кожним з позивачів право власності на 1/4 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті діда ОСОБА_7

Крім того, ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом в інтересах третьої особи із самостійними вимогами щодо предмета спору у даній справі ОСОБА_3, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи «колгоспний двір» та такий належав його членам: ОСОБА_6 та ОСОБА_3, третій особі по справі. Вважає, що кожному з них належало по 1/2 ідеальній частині вказаного будинковолодіння.

Вказує, що ОСОБА_6 усе своє майно, в тому числі належну йому 1/2 частку в колгоспному дворі, в рівних частках заповів внукам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та такі після смерті спадкодавця ОСОБА_6, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_4., у встановленому законом порядку та строки вчинили дії, спрямовані на прийняття належної йому спадщини.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за третьою особою із самостійними вимогами ОСОБА_3, як за членом колгоспного двору право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2. Щодо іншої 1/2 частини будинку, то не заперечує щодо визнання права власності на таку за позивачами по справі.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, однак їх представник ОСОБА_5 подав на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача з вказівкою про підтримання позивачами заявлених ними позовних вимог та відсутність їх заперечень щодо задоволення позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами ОСОБА_3

Третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору, - ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, однак її представник подав на адресу суду письмову заяву, в якій зазначив, що ОСОБА_3 підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_5, просить слухати справу у її відсутності.

Представник відповідача - Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області в судове засідання не з'явився, проте подав заяву, в якій вказав, що проти заявлених по даній цивільній справі позовів не заперечує та просить справу слухати у їх відсутності.

Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. в судове засідання не з'явився, проте подав копії сторінок спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. за №1068/2016, інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.05.2018р. №51934927 та просив справу слухати у його відсутності.

Представник третьої особи - завідувач Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, а скерував на адресу суду клопотання про розгляд даної справи за їх відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Судом встановлено, що будинковолодіння по АДРЕСА_3 1960 року будівництва, відносилося до суспільної групи "колгоспний двір", членами якого, як вважає суд, були: ОСОБА_6 та ОСОБА_3, що підтверджується виписками з погосподарських книг по АДРЕСА_4. Зазначені члени колгоспного двору станом на 15.04.1991 року зберегли право на частку в майні такого.

Виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991р. і регулювали власність колгоспного двору, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в рівних частках мали право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння), тобто кожен на 1/2 частину такого.

05.10.2016 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_6. До складу даної спадщини входило право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2, що належав спадкодавцю ОСОБА_6 як члену колгоспного двору.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_6 за життя своїм майном розпорядився, а саме 18.12.2015р. склав заповіт, яким усе своє майно в рівних частках заповів позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

У встановлений законом строк, а саме 30.12.2016р. позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу Яксманицького Р.С. із заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6

Дружина спадкодавця ОСОБА_6 - ОСОБА_3 20.03.2017р. подала до нотаріуса заяву, в якій зазначила, що зі змістом заповіту ОСОБА_6 ознайомлена, на одержання обов'язкової частки у спадщині не претендує.

З копії спадкової справи за №1068/2016 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.05.2018р. №51934927, відомо, що позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на підставі заповіту, посвідченого секретарем виконкому Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Гадомською З.М. 18.12.2015р., є спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

19.04.2017р. нотаріусом Яксманицьким Р.С. видано позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна ОСОБА_6, зокрема на земельну ділянку площею 0,1100 га, розташовану в с.Черневе Мостиського району Львівської області.

У видачі ж позивачам свідоцтва про право на спадщину за заповітом на інше спадкове майно спадкодавця ОСОБА_6 - житловий будинок (його частину) по АДРЕСА_5 нотаріусом відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на вказане майно.

Отже, через відсутність правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 та через належність такого до суспільної групи «колгоспний двір», позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 не можуть в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої майнові права на вказане спірне нерухоме майно, у зв'язку із чим звернулися до суду із зазначеними позовами.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця ОСОБА_6; копією спадкової справи №1068/2016; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.05.2018р. №51934927; повідомленням приватного нотаріуса Яксманицького Р.С. від 19.04.2017р., адресованого позивачам по справі; копіями паспортів позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2; виписками з по господарських книг по АДРЕСА_4; довідками, виданими виконавчим комітетом Чернівської сільської ради Мостиського району від 03.05.2017р. №885, від 17.05.2017р. №№958-960; довідкою КП «Мостиське РБТІ» від 24.04.2017р. №2421; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки у даному випадку питання про право позивачів та третьої особи із самостійними вимогами на спірне будинковолодіння не може бути вирішено в позасудовому порядку у зв'язку з вищевикладеними обставинами, тому це питання можливо вирішити у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Права власника майна підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права на належне йому майно за умови, якщо власник не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Пленум Верховного Суду України в Постанові 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснив, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні чи суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або попорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обраний позивачами та третьою особою із самостійними вимогами спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за ними права власності на майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачами ОСОБА_1, ОСОБА_2 та третьою особою із самостійними вимогами ОСОБА_3 права власності на спірне будинковолодіння - житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями по АДРЕСА_5: за ОСОБА_1 - права власності на 1/4 ідеальну частину такого (в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6.), за ОСОБА_2 - права власності на 1/4 ідеальну частину такого (в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_6.); за ОСОБА_3 - права власності на 1/2 ідеальну частину такого (як за членом колгоспного двору).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200 ч.3, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - ОСОБА_3, Мостиська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Позов ОСОБА_3 до Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, треті особи - Мостиська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/2 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак