АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2717/18А Справа № 176/1039/17 Головуючий у 1 й інстанції - Волчек Н.Ю. Доповідач - Макаров М.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Жовтоводськтепломережа», комунального підприємства «Виробниче житлово-ремонтно-експлуатаційне об'єднання» Жовтоводської міської ради про визнання дій неправомірними, зобов'язання щодо вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Жовтоводського міського суду із вище зазначеним позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати дії відповідачів - неправомірними та зобов'язати відповідачів виключити його із списку боржників і у відповідності до вимог ч.3 ст. 509 ЦК України та дотримуватися виконання зобов'язання на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Позов мотивовано тим, що, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 з 19 лютого 2013 року. З цього часу він добросовісно виконує обов'язки по сплаті витрат за комунальні послуги в тому числі і за опалення квартири. 30 вересня 2013 року він уклав з КП «Жовтоводськтепломережа» договір про надання послуг з централізованого опалення за №755360 та 01 березня 2013 року він уклав договір з КП «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради про надання житлово-комунальних послуг за № 55360. Відповідно до даних договорів він своєчасно і в повному обсязі оплачує житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договорами. Разом з тим, відповідачі щомісячно надсилають рахунки про наявність у нього заборгованості по сплаті витрат за опалення квартири та житлово-комунальні послуги та безпідставно, вимагають сплати витрати за спожиті послуги, які були використані попереднім власником квартири до 13 лютого 2013 року, що змусило його звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачем в позові не зазначено, які саме його права, як споживача, порушені відповідачами.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачі безпідставно вимагають від нього сплати витрат за центральне опалення та витрат з надання житлово-комунальних послуг, які були використані власником квартири до 19 лютого 2013 року, тобто до придбання ним квартири.

Відповідно до п.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Статтею 351 ЦПК України передбачено, що апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

А згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 20 лютого 2013 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори Морозюком В.О. (а.с.6).

30 вересня 2013 року між позивачем та КП «Жовтоводськтепломережа» було укладено договір №755360 про надання послуг з централізованого опалення, де у п.5.1 вказано, що на момент укладення договору по особовому рахунку НОМЕР_1 є борг в сумі 10133,37 грн., а 01 березня 2013 року позивач уклав договір з КБ «ВЖРЕО» Жовтоводської міської ради про надання житлово-комунальних послуг №55360. (а.с. 7, 8)

У позовній заяві позивач послався на те, що відповідачі щомісячно надсилають рахунки про наявність у нього заборгованості по сплаті витрат за опалення квартири та житлово-комунальні послуги та безпідставно, вимагають сплати цих витрат за спожиті послуги, які були використані попереднім власником квартири до 13 лютого 2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що з досліджених доказів, наданих сторонами не встановлено фактів неправомірності дій відповідачів. Суд вважав, що відповідачами умови договорів про надання послуг з теплопостачання та надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території були дотримані, а саме послуги надавались своєчасно і в повному обсязі. Доказів неправомірності їх дій суду позивачем не надано, як і не зазначено конкретних порушень з боку відповідачів при нарахуванні заборгованості.

Позивачем в позові не зазначено, які саме його права, як споживача, порушені відповідачами.

Таким чином суд вважав, що із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахованої плати заборгованості за спожите теплопостачання.

Оскарження дій відповідача щодо нарахування плати за використане, поставлене тепло, та утримання будинку та прибудинкової території, які є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту. А все, що зазначав позивач у позовній заяві, може бути запереченням у разі пред'явлення до нього позову про стягнення суми заборгованості. Однак, таких вимог до нього не заявлено.

Отже, суд виходив з того, що фактичні обставини, пов'язані із наявністю або відсутністю заборгованості за послуги теплопостачання підлягають доведенню при пред'явленні відповідачем позову про їх стягнення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Так, з урахуванням положень ст. ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання дій неправомірними та зобов'язання відповідачів дотримуватися виконання зобов'язання на засадах добросовісності, розумності та справедливості, що не передбачено чинним законодавством,

Позовні вимоги про визнання дії стосовно нарахування позивачу заборгованості неправомірною та зобов'язання відповідачів дотримуватись виконання зобов'язання на засадах добросовісності, розумності та справедливості чинним законодавством не передбачено.

Відповідачі з вимогами про стягнення заборгованості з позивача за надані послуги в порядку позовного або наказного провадження до суду на теперішній час не зверталися, а сам по собі факт нарахування плати за послуги та надіслання рахунку не встановлює для споживача будь-яких обов'язків, а тому суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволення позову.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи позивача перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.147, п.3 розділом ХІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

М.Ю. Петешенкова