Справа № 761/4830/18
Провадження № 2-о/761/135/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі: Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду цивільну справу за спільною заявою подружжя ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Заявники) звернулись до суду із спільною заявою, де просять суд розірвати шлюб між ними, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини вони не підтримують тривалий час, проживають окремо, у них різні погляди на шлюб та сім»ю. В даний час сім»я сторін розпалась остаточно, спільних інтересів не мають. Спору щодо місця проживання дітей та їх утримання на даний час немає.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 19 березня 2018 року у цій справі було відкрито провадження та справу було призначено для розгляду по суті за участю сторін.

У судове засідання сторони не з'явились, проте через канцелярію суду подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, вимоги підтримали, просили задовольнити.

Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд вважає спільну заяву подружжя такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19 червня 2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №197 від 19 червня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Від шлюбу у сторін народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Беручи до уваги наведене, суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами існує формально, вони проживають окремо тривалий час та не підтримують сімейні стосунки, сім'я сторін розпалась остаточно і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, а тому заяву можливо задовольнити і шлюб потрібно розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 24, 56, 110, 112 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 217-242, 258-259, 268, 272-273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Спільну заяву подружжя ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 року народження, зареєстрований 19 червня 2010 року у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, актовий запис №197 від 19 червня 2010 року, - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Осаулов А.А.

Повний текс складено 24.05.2018р.