Справа № 161/6081/18 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В.П.
Провадження № 22-ц/802/31/18 Категорія: 58 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Матвійчук Л.В.,

секретар судового засідання Вергун Т.С.,

за участю: представника позивача Місюри І.В.,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

представника відповідача ДВС - Постоловського Р.О.,

представника відповідача ПАТ "Дельта Банк" Микулика В.М.,

представника відповідача ПАТ КБ "Приватбанк" Кузіна Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, Другого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Публічного акціонерного товариства "Універсал Банк", Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", Акціонерного банку "Діамант" про звільнення майна з-під арешту за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2018 року АТ "Державний ощадний банк України" звернулося з позовом до ОСОБА_3, Другого ВДВС міста Луцьк ГТУЮ у Волинській області, ПАТ "Універсал Банк", ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Брокбізнесбанк", ПАТ "Комерційний банк "Надра", ПАТ КБ "Приватбанк", АБ "Діамант" про звільнення майна з-під арешту. Позов мотивує тим, що 03.03.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» (надалі - Позивач або Банк) та ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит № 2747, відповідно до умов якого позичальник отримала кредитні кошти в сумі 500000 грн., з кінцевою датою погашення кредиту - 02.03.2027 року. З метою забезпечення виконання зобов'язань по зазначеному Кредитному договору між банком та ОСОБА_3 03.03.2007 року було укладено Договір іпотеки № 757, за умовами якого в іпотеку передано належне їй на праві власності нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2 Після укладення договору іпотеки до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та до Державного реєстру іпотек було внесено 03.03.2007 року за №4587215 та за № 4587283 відповідно.

09.04.2012 року Луцьким міськрайонним судом ухвалене рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в користь ПАТ "Державний ощадний банк України" 725751,41 грн. заборгованості за кредитним договором. На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Другому ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області.

ОСОБА_3 з метою добровільного врегулювання своїх боргових зобов'язань 28.03.2018 року звернулась в Банк щодо надання їй дозволу на добровільну реалізацію предмета іпотеки за ціною, яка визначена суб'єктом оціночної діяльності і спрямування коштів від його реалізації в рахунок погашення заборгованості по кредиту. Однак, іпотечне майно перебуває під арештами Другого ВДВС м. Луцьк у інших виконавчих провадженнях, стягувачами відповідно до яких є ПАТ "Універсал Банк", ПАТ "Дельта Банк", ПАТ "Брокбізнесбанк", ПАТа "Комерційний банк "Надра", ПАТ КБ "Приватбанк", АБ "Діамант".

ПАТ "Державний ощадний банк України" не в змозі задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки, оскільки заставне майно перебуває під арештами, накладеними Другим ВДВС м. Луцьк.

Просить звільнити з-під арештів нерухоме майно, а саме чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк» та належить ОСОБА_3

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2018 року в задоволенні позову ПАТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_3, Другого відділу державної виконавчої служби м. Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, АТ "Універсал Банк", АТ "ДельтаБанк", АТ "Брокбізнесбанк", ВАТ КБ "Надра", ПАТ КБ "ПриватБанк", АБ "Діамант" про звільнення майна з-під арешту відмовлено.

Позивач ПАТ "Державний ощадний банк України" подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає дане рішення незаконним та необгрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що заставодержатель майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Банк володіє спірним іпотечним майном на підставі договору іпотеки (речове право на чуже майно) та має переважне право вимоги перед іншими кредиторами для задоволення своїх вимог. Просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01червня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 подала відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначає, що апеляційну скаргу банку підтримує, просить її задовольнити з вказаних у ній підстав.

Відповідач ПАТ КБ "Приватбанк" подав відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу ПАТ "Державний ощадний банк" відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що наявність арештів, які просить зняти позивач, жодним чином не порушують пріоритетного права іпотекодержателя на задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, позивач не надав доказів, які свідчать про наявність заборгованості позичальника і про те, що арешти на спірне майно були накладені.

Відповідач ПАТ "Дельта Банк" подав відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу позивача відхилити. Зазначає, що позивач не підтвердив належними первинними документами бухгалтерського обліку наявність заборгованості у ОСОБА_3, законодавець не передбачив можливості зняття арешту з предмета іпотеки, якщо його вартість є більшою, ніж заборгованість за кредитним договором.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та позичальником ОСОБА_3 був укладений договір про іпотечний кредит № 2747, відповідно до умов якого позичальник отримала кредитні кошти в сумі 500000 грн., з датою остаточного погашення кредиту - 02.03.2027 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань по вказаному кредитному договору 03.03.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та позичальником ОСОБА_3 був укладений іпотечний договір № 757, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Зубенко Т.І., за умовами якого ОСОБА_3 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: чотирьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.04.2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в користь ПАТ "Державний ощадний банк України" 725751,41 грн. заборгованості за кредитним договором. На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонним судом видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Другому ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області.

Рішенням Луцького міськрайонного суду від 19 березня 2013 року позов ПАТ "Державний ощадний банк" до ОСОБА_3, ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_9 в користь ПАТ "Державний ощадний банк" заборгованість за кредитним договором № 2747 від 03.03.2007 року в розмірі 111551, 83 грн., з яких: 73907, 26 грн. - несплачені відсотки, 37644, 57 грн. - пеня.

ОСОБА_3 з метою добровільного врегулювання своїх боргових зобов'язань 28.03.2018 року звернулась в Банк щодо надання їй дозволу на добровільну реалізацію предмета іпотеки за ціною, яка визначена суб'єктом оціночної діяльності і спрямування коштів від його реалізації в рахунок погашення заборгованості по кредиту.

На час розгляду справи судом першої інстанції Другим відділом державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції було накладено арешти на майно боржника ОСОБА_3 та внесено відомості про арешт майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.Згідно інформаційних довідок № 119233996 та № 119234346 сформованих 02.04.2018 року:

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 41886566 від 07.02.2014р. на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження : 4700049.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 41886566 від 07.02.2014р. на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження : 4695204.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 38182243 від 30.05.2013р. на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження: 1159105.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 44138208 від 03.03.2016р. на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження 13670769.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження, б/н від 07.02.2011 року з одночасним накладенням арешту на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження: 10829392.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження, б/н від 16.02.2011 року з одночасним накладенням арешту на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження: 10914156.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження, б/н від 18.02.2011 р. з одночасним накладенням арешту на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження: 10932102.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ, АА № 958283, 30.03.2011року з накладенням арешту на майно, що належить боржнику, а саме на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження: 11016983.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ, № 26495030 від 16.05.2011 р. з одночасним накладенням арешту на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження: 11276051.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження № 29667176 від 28.10.2011р. з одночасним накладенням арешту на все майно, що належить боржнику, зокрема і на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження 11809846.

- постановою Другого ВДВС Луцького МУЮ про відкриття виконавчого провадження, б/н від 25.09.2009р. з накладенням арешту на майно, що належить боржнику, а саме на квартиру які перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження: 9099222.

- постановою Другою ВДВС Луцького МУЮ, АА № 958283 від 30.03.2011р. з накладення арешту на майно, що належить боржнику, а саме на квартиру, яка перебуває в іпотеці Банку. Номер запису про обтяження: 11016983.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що, позивач не довів необхідності звільнення спірного майна з-під арешту і що накладений арешт є перепоною для реалізації предмета іпотеки, оскільки позивач не є власником чи володільцем спірного майна, то права банку, як іпотекодержателя, при наявності інших обтяжень, задовольняються не шляхом звільнення майна з ? під арешту, а пріоритетом задоволення його вимог.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Саттею 60 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно із частиною четвертою статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» (ч. 8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження»).

За положеннями ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом, та відповідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», за якою у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

За змістом ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов'язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору-іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Наявність арешту на спірне майно перешкоджає позивачу реалізувати своє право, оскільки обтяжене майно не підлягає відчуженню і порушує його права, як іпотекодержателя.

Позивач може захистити своє право шляхом звернення до суду з вимогою про звільнення майна з-під арешту.

Такий спосіб захисту права кредитора, який є іпотекодержателем, передбачений ч. 4 ст. 54 закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), згідно з якою про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Оскільки ПАТ "Державний ощадний банк" має переважне право на задоволення своїх вимог, як іпотекодержатель, то позов про звільнення майна з - під арешту підлягає до задоволення.

Не заслуговують на увагу доводи відповідачів - ПАТ КБ "Приватбанк" та ПАТ "Дельта Банк" щодо непідтвердження заборгованості відповідача ОСОБА_3 перед ПАТ "Державний ощадний банк" та ненадання позивачем доказів - постанов державного виконавця від 16.05.2011 року № 26495030, оскільки позивачем надані докази наявності заборгованості та обтяжень, а саме довідки про суму заборгованості ОСОБА_3 по кредитному договору, укладеному із ПАТ "Державний ощадний банк", інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 02.04.2018 року і які не спростовані відповідачем.

16.05.2011 року державним виконавцем Другого ВДВС Луцького МУЮ було відкрито виконавче провадження № 25495030 про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ "Приватбанк" 94966, 89 грн. 24.05.2011 року зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна ОСОБА_3, реєстраційний номер обтяження 11202278 і підставою реєстрації обтяжень була постанова державного виконавця Другого ВДВС м. Луцьк у виконавчому провадженні №26495070 від 16.05.2011 року. Також, 21.05.2010 року було зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна ОСОБА_3 в межах суми боргу 24922,23грн. на підставі постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 19.05.2010 року по виконанню судового наказу про стягнення боргу в користь ПАТ КБ "Приватбанк". Ці обтяження в установленому законом порядку на час пред'явлення позову ПАТ "Державний ощадний банк" до ОСОБА_3 зняті не були.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 червня 2018 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити.

Звільнити з-під арештів нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1, належну ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: