Єд. унік. № 243/3020/18
Провадження № 2-о/243/429/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2018 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.,

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2018 року ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій областізвернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона народилась 20 лютого 1953 року у місті Гурджаані, Гурджаанского району, Грузинської РСР. В м. Гурджаані заявник мешкала до квітня 1991 року, після чого переїхала на постійне місце проживання до України, де мешкала у Одеській області, у м. Березовськ, вул. Свердлова, буд. 32 без реєстрації. У вересні 2005 року переїхала на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_1 (на теперішній час буд. 10) де проживає по теперішній час.

ОСОБА_1 зверталась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту безперервного проживання на Україні та рішенням суду від 19 червня 2007 року вимоги заявника було задоволено та встановлено факт її безперервного проживання на Україні з 01 квітня 1991 року по дійсний час.

Окрім того, ОСОБА_1 зверталась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із заявою про виправлення описки в рішенні суду від 19 червня 2007 року, а саме просила замість словосполучення «безперервного проживання» зазначити «з постійного проживання», проте ухвалою суду від 26 травня 2017 року заявнику було відмовлено у задоволенні заяви, оскільки заява була задоволена саме в межах заявлених вимог.

Встановлення факту постійного проживання на території України потрібно ОСОБА_1 для отримання паспорта та громадянства України доньці заявника, ОСОБА_3, та онучці, ОСОБА_4, у звязку із чим просить суд

встановити факт, що ОСОБА_1 постійно проживала на території України з 01 квітня 1991 року по теперішній час.

Заявник у судовому засідання свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи ГУДМС України в Донецькій області ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 27 грудня 2017 року, у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог та вважала за можливе їх задовольнити. Додала, що ОСОБА_1 проживала у Одеській області у м. Березовськ з 1988 року.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 з 2005 року мешкає у м. Словянську за адресою вул. Вавілова, буд. 10. Саме з 2005 року вони із позивачем постійно підтримували звязок та спілкувалися, він неодноразово бачив ОСОБА_1 за місцем її мешкання.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 мешкала з 1991 року у Одеській області у м. Березовськ. У 2005 році переїхала до м. Словянська, вул. Вавілова, буд. 10 де мешкає по теперішній час.

Суд, вислухавши заявка, представника заінтересованої особи, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, виданого Словянським МВ ГУДМС України в Донецькій області 24 грудня 2015 року, вона є громадянкою України та зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16).

Згідно свідоцтва про народження серії ІV-ТИ № 480276 від 02 червня 1982 року, виданого виконавчим комітетом Цителі-Цкарайської селищної ради народних депутатів, ОСОБА_7 народилась 06 лютого 1982 року та її матірю записана ОСОБА_1 (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД № 120420 від 05 серпня 1997 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Березівського району Одеської області, ОСОБА_4 народилась 11 травня 1997 року, її батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_9, вона є онукою ОСОБА_1 (а.с.14).

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2007 року за заявою ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи Словянського відділу громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб про встановлення факту безперервного проживання на Україні вимоги заявника було задоволено та встановлено факт її безперервного проживання на Україні з 01 квітня 1991 року по дійсний час (а.с.8).

Ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 26 травня 2017 року про виправлення описки в рішенні суду від 19 червня 2007 року у задоволені вимог ОСОБА_1 було відмовлено у звязку із тим, що заява була задоволена саме в межах заявлених вимог (а.с.9).

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 15 вересня 2017 року за заявою ОСОБА_4, за участю заінтересованої особи Головне управління державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту родинних відносин заяву було задоволено та встановлено факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідною онукою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Як вбачається із акту про проживання від 27 березня 2018 року, виданого керівником комітету мікрорайону «ЖД-2» ОСОБА_10, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5,

буд. 10 (колишній № 27) з 2005 року. Разом із нею за вказаною адресою проживає її онука, ОСОБА_4 та з 11 травня 1997 року проживає ОСОБА_7 (а.с.11).

Згідно відповіді Словянського міського відділу ГУ ДМС України в Донецькій області № 58-4348 від 03 квітня 2018 року, для отримання паспорта громадянки України ОСОБА_4, ОСОБА_1 було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року (а.с.12).

Як слідує із довідки № 58-235 від 10 січня 2018 року, виданої Словянським міським відділом ГУ ДМС України в Донецькій області, ОСОБА_4 зверталась до Словянського МВ ГУ ДМС України в Донецькій області із заявою щодо отримання паспорта вперше та проведеною перевіркою було встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (а.с.13).

Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 або 12 листопада 1991 року.

Статтею 8 Закону України «Про громадянство України» передбачені умови набуття громадянства України за територіальним походженням, зокрема, частиною 1 даної статті встановлено, що особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу ІНФОРМАЦІЯ_6, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов'язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є

громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов'язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов'язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Відповідно до рекомендацій, викладених Верховним Судом України в листі від 01 січня 2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом від 18 січня 2001 року «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року).

За таких обставин, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала на території України на момент проголошення незалежності України станом на 24 серпня 1991 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 8 Закона України «Про громадянство України», Законом України «Про правонаступництво України», ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 273, 315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, Грузинської РСР, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на території України з 01 квітня 1991 року по теперішній час.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_11