Справа № 200/7906/18
Провадження №2/200/2688/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2018 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Єлісєєва Т.Ю. розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з тим, що він продовжує навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є батьком дитини позивача. На теперішній час син позивача вже є повнолітнім та продовжує навчання і перебуває на повному утриманні позивача. Відповідач, крім сплати аліментів до досягнення 18-річного віку сином, нічим йому не допомагав та не допомагає, долею сина не цікавиться, в його житті участі не приймає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на користь сина в розмірі ? частина з усіх видів заробітку, але не менше визначеного законом мінімуму, починаючи з 02.05.2018 року до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.08.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження.

26.11.2018 року до суду надійшов відзив відповідача, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що він є особою похилого віку, йому виповнилось 80 років і усі його доходи складаються з пенсійного забезпечення. Відповідач з обєктивних причин не працевлаштований та постійно хворіє. В 2001 році він придбав для сина квартиру за адресою: АДРЕСА_1, де і проживає позивач з дитиною. Відповідач не має у власності цінного нерухомого чи рухомого майна, коштовних речей. Однак, на його утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає разом із ним та потребує матеріальної підтримки. Отримувана ним пенсія не дозволяє утримувати обох дітей. Вважає, що позивачем не доведено факт неможливості працевлаштування їх спільного сина ОСОБА_5, який досяг повноліття, одночасно із навчанням у ДНУ ім.О. Гончара.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено судом, сторони по справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ №082919.

ОСОБА_3 проживає разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується витягами з демографічного реєстру та довідкою №4222 від 26.04.2018 року про склад сімї.

ОСОБА_3 навчається на першому курсі денної форми навчання на факультеті суспільних наук і міжнародних відносин Дніпровського національного університету ім.О.Гончара, що підтверджується довідкою №87-325-006 від 11.01.2018 року. Строк навчання визначений до 30.06.2021 року, форма навчання за кошти фізичної особи.

По досягненню ОСОБА_3 повноліття, відповідач по справі припинив сплату аліментів на утримання сина та в добровільному порядку сплачувати їх відмовляється.

Розмір щомісячних доходів відповідача складає 4724,76 грн., про що свідчить надана ним довідка Головного Управління ПФУ у Дніпропетровській області за №12004/023-07 від 16.11.2018 року.

Посилання позивача на наявність у власності відповідача кількох квартир та автомобілів жодними доказами не підтверджені, позивачем не доведено факт працевлаштування відповідача та активний спосіб його життя, зокрема, відпочинку, про що міститься посилання у позові.

Відповідач має сина від іншої жінки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, однак докази перебування його на утриманні відповідача відсутні. Так, відповідачем не надано ані довідки про місце проживання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ані відповідного судового рішення про стягнення аліментів, у випадку відсутності добровільного виконання відповідачем обовязку з утримання неповнолітньої дитини.

Окрім цього, відповідно довідки КЗ «Дніпропетровська міська лікарня №15» ДМР від 18.11.2018 року, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, хворіє на подагричний поліартрит та потребує постійного лікування та стороннього догляду.

В цей же час, відповідачем докази отримання лікування, тобто понесення витрат на ліки чи медичні процедури, суду не надано.

Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення щодо підстав виникнення обов'язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Так, пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Розвязуючи позовні вимоги, суд, виходячи з досліджених доказів, приходить до висновку про наявність у відповідача можливості утримувати повнолітнього сина, оскільки він отримує пенсію в розмірі 4724,76 грн., та вважає можливим з урахуванням стану здоровя відповідача, наявності у нього малолітньої дитини, яка потребує матеріальної допомоги, присудити до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 02.05.2018 року та до закінчення сином навчання чи досягнення ним 23-річного віку, в залежності від того, яка з цих подій настане першою.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що з відповідача підлягають стягненню аліментів на утримання дитини, слід допустити виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3,4,11-13,81,209,265,268,280,282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати аліменти з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1, 49000, АДРЕСА_2/ на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, 49107, АДРЕСА_3/ на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, який продовжує навчання в Дніпровському національному університеті ім.Олеся Гончара, за денною формою навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на працездатну особу, починаючи з 30.08.2018 року та до закінчення ним навчання чи досягнення ним 23-річного віку, в залежності від того, яка з цих подій настане першою.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено сторонами шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва