АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8297/17 Номер провадження 22-ц/786/910/18Головуючий у 1-й інстанції Шевська О. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді доповідача: Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

учасники процесу:

позивач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

представник третіх осіб ОСОБА_5

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами Державного агенства лісових ресурсів України та ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства України

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2018 року, ухвалене суддею Шевською О.І., повний текст рішення складено - дати не вказано

у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного агенства лісових ресурсів України, треті особи: державне підприємство «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс», Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Державного агенства лісових ресурсів України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, виплату середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що 26.12.2014 року відповідно до контракту з керівником державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України від 26 грудня 2014 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України. 12.10.2017 року наказом №393-к припинено трудовий договір з позивачем та його звільнено із займаної посади згідно п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України. Позивач вважає вказане звільнення незаконним. З наказом про звільнення з роботи позивача ознайомлено не було та копія наказу не видавалася. Факсимільну копію наказу про звільнення з роботи було вручено головному лісничому підприємства ОСОБА_7, що є грубим порушенням та зафіксовано в акті від 12.10.2017 року. Позивачем у телефонному режимі було повідомлено про перебування на лікарняному та про неможливість прибути на робоче місце та одночасно дізнався про наявність наказу про його звільнення. Вважає, що причини звільнення, зазначені в наказі, а саме порушення пунктів «б» та «п» ст. 26 контракту не відповідають дійсним обставинам справи. Позивач не був повідомлений про застосування будь-яких дисциплінарних стягнень відносно нього та не наведено відповідачем будь-яких фактів, які б вказували на те, що його дії завдали підприємству значних негативних наслідків, які б можна було б розцінювати як підстави звільнення. Просив суд визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення від 12.10.2017 р. № 393-К, поновити його на посаді директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 20 грудня 2017 року залучені до участі у справі треті особи:державне підприємство «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс», Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства (т.1 а.с.153).

24 січня 2018 року до місцевого суду надійшла уточнена позовна заява, в якій ОСОБА_2 просив суд визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення від 12.10.2017 року №393-К, поновити його на посаді директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України (т.1 а.с. 159-161).

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2018 року позов ОСОБА_2 до Державного агенства лісових ресурсів України, треті особи: державне підприємство» Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс», Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ про звільнення від 12.10.2017 року № 393-К.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України з 12.10.2017 року.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що відповідачем не надано суду доказів, які б вказували на вчинення позивачем одноразового грубого порушення та не вказано у чому саме полягає дане порушення, не встановлено коли саме дане порушення було вчинено позивачем. Розірвання трудового договору з керівником підприємства за п. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обов'язків є звільненням за порушення трудової дисципліни. У наказі про звільнення позивача від 12.10.2017 року міститься посилання на пункт "п" контракту: з інших підстав, передбачених чинним законодавством, заперечення відповідача не містить відомостей про те, з яких саме інших підстав відбулося звільнення ОСОБА_2 Відповідач не надав суду докази, які б підтверджували вчинення позивачем одноразового грубого порушення трудових обов'язків, та дотримання роботодавцем вимог статті 149 КЗпП України при прийнятті рішення про його звільнення. Відповідачем при прийнятті наказу про звільнення ОСОБА_2 від 12.10.2017 року не було враховано того, що на цей час винні особи вже були притягнуті до дисциплінарної відповідальності та доказів того, що у зазначених порушеннях мається вина саме ОСОБА_2, також суду не надано. Відповідно до ч.2 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення запунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Оскільки ОСОБА_2 було звільнено в період перебування його на лікарняному, то звільнення 12.10.2017 року є незаконним.

Додатковим рішенням рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2018 року стягнуто з Державного агенства лісових ресурсів України на користь держави судовий збір в сумі 1 280 грн.

В апеляційній скарзі Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства України просить рішення місцевого суду скасувати з підстав порушення місцевим судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд залишив поза увагою ту обставину, що за умовами укладеного 26.12.2014 р. контракту директор підприємства підзвітний Держлісагенству в межах, встановлених чинним законодавством, статутом підприємства та контрактом, місцевий суд неправильно встановив, що лист обласного управління лісового господарства та мисливського господарства від 26.09.2017 року № 01-35/855, наказ Держлісагенства від 05.10.2017 року № 455 «Про порушення ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» вимог нормативно-правових актів з ведення лісового господарства», акт про відмову про надання пояснень від 03.10.2017 року, лист-погодження голови ОСОБА_6 обласної державної адміністрації від 09.10.2017 року № 01-27/1981, контракт, укладений з ОСОБА_2 від 26.12.2014 року, які стали підставою для прийняття наказу про звільнення, не містять даних про одноразове грубе порушення позивачем трудових обовязків, а містять фіксацію недоліків та порушень в організації роботи, оскільки саме вказані докази підтверджують систематичне грубе порушення позивачем умов укладеного контракту. Суд першої інстанції не врахував, що оскільки контрактом передбачено його розірвання навіть за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обовязків передбачених контрактом, то звільнення позивача за систематичне грубе порушення умов не суперечить вимогам підпункту «б» пункту 26. Помилково застосовуючи норми ст. 149 КЗпП України, суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку, що звільнення позивача є накладенням на нього дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, оскільки у даному випадку його звільнення є наслідком невиконання керівником умов контракту, на які він погоджувався при прийнятті на роботу.

В апеляційній скарзі Державне агенство лісових ресурсів України просить рішення місцевого суду скасувати з підстав порушення місцевим судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд не взяв до уваги ту обставину, що позивач був прийнятий на посаду на підставі контракту від 26.12.2014 р. на термін з 26.12.2014 р. по 25.12.2017 р., місцевий судом неповно дослідив докази відповідача, дав неправильну правову оцінку та неправильно застосував норми чинного законодавства щодо укладеного між сторонами контракту, залишив поза увагою ту обставину, що за умовами укладеного 26.12.2014 р. контракту директор підприємства підзвітний Держлісагенству в межах, встановлених чинним законодавством, статутом підприємства та контрактом, місцевий суд неправильно встановив, що лист обласного управління лісового господарства та мисливського господарства від 26.09.2017 року № 01-35/855, наказ Держлісагенства від 05.10.2017 року № 455 «Про порушення ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» вимог нормативно-правових актів з ведення лісового господарства», акт про відмову про надання пояснень від 03.10.2017 року, лист-погодження голови ОСОБА_6 обласної державної адміністрації від 09.10.2017 року № 01-27/1981, контракт, укладений з ОСОБА_2 від 26.12.2014 року, які стали підставою для прийняття наказу про звільнення, не містять даних про одноразове грубе порушення позивачем трудових обовязків, а містять фіксацію недоліків та порушень в організації роботи, оскільки саме вказані докази підтверджують систематичне грубе порушення позивачем умов укладеного контракту. Не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що звільнення є незаконним, оскільки відбулося в період його непрацездатності, т. я. норми ч. 3 ст. 40 КЗпП України не поширюються на спірні правовідносини, обумовлені контрактом.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що26.12.2014 року відповідно до контракту з керівником державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України від 26 грудня 2014 року ОСОБА_2 прийнятий на посаду директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України (т.1. а.с.72).

12.10.2017 року Держлісагенством видано наказ від 12.10.2017 року №393-к «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_2В.», яким припинено трудовий договір з ОСОБА_2 та звільнено його з посади директора державного підприємста «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» з підстав, передбачених підпунктом «б» та «п» пункту 26 контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених котрактом та з інших підстав, передбачених чинним законодавством, за пунктом 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Підставою для прийняття цього наказу стали: лист ОСОБА_6 обласного управління лісового господарства та мисливського господарства від 26.09.2017 року №01-35/855; наказ Держлісагенства від 05.10.2017 року №455 «Про порушення ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» вимог нормативно правових актів з ведення лісового господарства; акт про відмову про надання пояснень від 03.10.2017 року; лист - погодження голови ОСОБА_6 обласної державної адміністрації від 09.10.2017 року №01-27/1981; контракт, укладений з ОСОБА_2 від 26.12.2014 року (т.1 а.с.6).

Відповідно до п.26 підпунктів «б», «п» контракту від 26.12.2014 року керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії: б) у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо), п) з інших підстав, передбачених чинним законодавством (т.1 а.с. 112-119).

ОСОБА_6 обласного управління лісового господарства та мисливського господарства від 26.09.2017 року №01-35/855; наказ Держлісагенства від 05.10.2017 року №455 «Про порушення ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» вимог нормативно-правових актів з ведення лісового господарства; акт про відмову про надання пояснень від 03.10.2017 року; лист - погодження голови ОСОБА_6 обласної державної адміністрації від 09.10.2017 року №01-27/1981; контракт, укладений з ОСОБА_2 від 26.12.2014 року, які стали підставою для прийняття наказу про звільнення, не містить даних про одноразове грубе порушення позивачем трудових обов'язків, а містить фіксацію недоліків та порушень в організації роботи (т.1 а.с.112-130).

Як вбачається із акту службового розслідування по факту невідповідності матеріалів (польових перелікових відомостей, відомостей матеріально-грошової оцінки лісосік, нумераційних відомостей), які слугували підставою для видачі лісорубного квитка №06/77 (серія 02ЛКБ №525539) від 26.07.2017 року первинним матеріалам Оржицького агролісництва у державному підприємстві «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» комісією, утвореною наказом директора ДП «ПДЛП «Полтваоблагроліс» від 15 вересня 2017 року №137-В, запропоновано лісничому Оржицького агролісництва ОСОБА_8 та головному лісничому ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_7 дати письмові пояснення по факту невідповідності матеріалів (польових перелікових відомостей, відомостей матеріально-грошової оцінки лісосік, нумераційних відомостей), які слугували підставою для видачі лісорубного квитка №06/77 (серія 02 ЛБК №525539) від 26.07.2017 року первинним матеріалам Оржицького агролісництва, де лісничий ОСОБА_8 у письмовому поясненні повідомив, що по необережності пролив чашку кави на матеріали відводів, чим спричинив часткове пошкодження їх. У звязку з цим він переписав відомості відводів у нові бланки, де міг помилитися в рознесенні кількості дерев на ділові, пів ділові і дров»яні, після чого передав матеріали для ОСОБА_7 (т.1 а.с. 36).

ОСОБА_9 лісничий ОСОБА_7 письмово повідомив, що отримавши матеріали у ОСОБА_8, не перевірив їх і виписав лісорубний квиток №06/77 (серія 02 ЛЮК №525539) від 26.07.2017 року (т.1.а.с.36).

Комісія рекомендувала притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_8 та ОСОБА_7 за необережність та неуважність (т.1 а.с.37).

У матеріалах справи міститься наказ №140-В від 20.09.2017 року, відповідно до якого до дисциплінарної відповідальності притягнуто ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т.1 а.с. 33). Зазначений факт вказує на те, що за виявлені порушення винні особи понесли покарання та були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Також в матеріалах справи містяться відомості, що завдані збитки було відшкодовано.

Відповідно до листка непрацездатності АДП№541399 від 06.10.2017 року ОСОБА_2 з 06.10.2017 року перебував на лікарняному. Про вказану обставину ним було повідомлено по телефону та зазначено про неможливість зявитися на робоче місце (т.2 а.с. 23).

Крім цього, на час звільнення ОСОБА_2 з роботи він був непрацездатним, що підтверджується листками непрацездатності АДН№541399 від 06.10.2017 року, АДН№654567 від 25.10.2017 року, АДН№545207 від 20.11.2017 року, АДН№545407 від 30.11.2017 року, АДН№613217 від 25.12.17 року, АДН№313477 від 26.12.2017 року, АДН№545803 від 02.01.2018 року, АДН №726147 від 25.01.2018 року (т.2 а.с.28 -40).

Таким чином, відповідачу на час прийняття наказу про звільнення ОСОБА_2 було відомо про перебування останнього на лікарняному.

Старшим інспектором з кадрів ОСОБА_10 надана пояснювальна записка від 12.02.2018 року, в якій зазначено, що вона не провела звільнення і повний розрахунок з директором ДП «ПДЛП» Полтаваагроліс» тому, що на підприємстві відсутній зареєстрований наказ про звільнення з позначкою про ознайомлення з ним ОСОБА_2 відповідно до ст.47 КЗпП України, а також п.2.26 Інструкції ведення трудових відносин №58. Відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України не допускається звільнення з ініціативи працедавця в період тимчасової непрацездатності (т.2 а.с. 49-50).

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що відповідачем не дотримано процедуру звільнення позивача, передбачену трудовим законодавством, а саме не отримано від позивача письмових пояснень, при обранні виду стягнення не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок. І попередню роботу працівника, про наявність наказу про звільнення працівника під розписку не повідомлено, протягом дії контракту та виконання ОСОБА_2 трудових обов»язків, останній до дисциплінарної відповідальності не притягувався, звільнення позивача відбулося у період тимчасової непрацездатності та з грубим порушенням процедури звільнення, передбаченої трудовим законодавством.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Місцевим судом правильно встановлено, що 26.12.2014 р. між Державним агенством лісових ресурсів України та ОСОБА_2 укладено контракт про те, що ОСОБА_11 наймається на посаду директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства на термін з 26.12.2014 р. по 25.12.2017 р.

Місцевим судом також правильно встановлено, що наказом від 12.10.2017 року №393-К «Про припинення трудового договору та звільнення з посади директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» припинено трудовий договір з ОСОБА_2 та звільнено його з посади директора державного підприємста «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» з підстав, передбачених підпунктом «б» та «п» пункту 26 контракту за одноразове грубе порушення керівником законодавства чи обовязків, передбачених котрактом та з інших підстав, передбачених чинним законодавством, за пунктом 8 ч.1 ст. 36 КЗпП України. Підстава: лист ОСОБА_6 обласного управління лісового господарства та мисливського господарства від 26.09.2017 року №01-35/855; наказ Держлісагенства від 05.10.2017 року №455 «Про порушення ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» вимог нормативно правових актів з ведення лісового господарства; акт про відмову про надання пояснень від 03.10.2017 року; лист - погодження голови ОСОБА_6 обласної державної адміністрації від 09.10.2017 року №01-27/1981; контракт, укладений з ОСОБА_2 від 26.12.2014 року (т.1 а.с.6).

Проте, ухвалюючи рішення про задоволення позову, місцевий суд не розмежував норми трудового законодавства, що регламентують трудову діяльність працівника за контрактом, та трудову діяльність згідно умов трудового договору, дав неправильну правову оцінку фактичним обставинам справи, неправильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору, що привело до ухвалення незаконного рішення.

Згідно ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Згідно абзацу першого пункту 4, абзаців першого, третього-п»ятого пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про тлумачення терміну «законодавство» від 09.07.1998 року контракт є особливою формою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов»язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватись угодою сторін (частина третя цієї статті). Контракт як особлива форма трудового договору повинен спрямовуватися на створення умов для виявленння ініціативності та самостійності працівника, враховуючи його індивідуальні здібності й професійні навички, його правову і соціальну захищеність.

Отже, контракт є особливою формою трудового договору на визначений строк, встановлений погодженням сторін за умовами контракту.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № N 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов'язували звільнення.

Згідно п.26 п.п. «б»), «п») контракту з керівником державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агенства лісових ресурсів України від 26.12.2014р., укладеного між Державним агенством лісових ресурсів України та ОСОБА_2, керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Органу управління майном, у тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії: у разі одноразового грубого порушення керівником законодавства чи обов»язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (понесені збитки, виплачено штрафи тощо); з інших підстав, передбачених чинним законодавством.

Як вбачається зі змісту наказу, підставою звільнення стали лист ОСОБА_6 обласного управління лісового господарства та мисливського господарства від 26.09.2017 року №01-35/855; наказ Держлісагенства від 05.10.2017 року №455 «Про порушення ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» вимог нормативно правових актів з ведення лісового господарства; акт про відмову про надання пояснень від 03.10.2017 року; лист - погодження голови ОСОБА_6 обласної державної адміністрації від 09.10.2017 року №01-27/1981; контракт, укладений з ОСОБА_2 від 26.12.2014 року.

Із листа ОСОБА_6 обласного управління лісового господарства та мисливського господарства від 26.09.2017 року №01-35/855 на адресу Державного агенства лісових ресурсів України вбачається, що на підставі звернення голови Зарізької сільської Оржицького району від 18.08.2017 р. та листа Оржицької РДА Полтавської області від 23.08.2017 р. ОСОБА_6 обласним управлінням лісового господарства та мисливського господарства відповідно до наказу від 04.09.2017 р. проведено комплексну перевірку Оржицького агролісництва ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс», за результатами якої складено акт від 14.09.2017 р та виданий наказ від 14.09.2017 р. №43 «Про результати перевірки якості відведення санітарно-вибіркових рубок в буреломних деревостанах Оржицького агролісництва». Матеріалами перевірки встановлено, зокрема, що матеріали відведення, за якими виписаний лісорубний квиток на розробку бурелому, мають ознаки фальсифікації первинних документів, якість робіт з відведення і таксації лісосік усіх 6 ділянок санітарно-вибіркових рубок загальною площею 37,8 га визнана незадовільною за показником очікуваного виходу ділової деревини, у порівнянні з лісорубним квитком заготівлю ліквідної деревини збільшено на 195 куб. м, вихід ділової деревини збільшено на 208 куб. м., виключено з рубки 31 дерево дуба, які не підлягали рубанню, включено значну частину сухостійної та пошкодженої деревини другорядних порід, до місцевих бюджетів додатково донараховано 39 016 грн. рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів, також встановлено ще ряд порушень і зловживань, які викладені в акті, від пояснень відповідальні спеціалісти ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» відмовилися, крім того, не дивлячись на усну заборону комісії проводити лісосічні роботи з розробки бурелому до внесення змін в лісорубний квиток, ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» силами ТзОВ «Лісоповал» станом на 14.09.2017 р. продовжував лісозаготівельні роботи та відпуск деревини, керівництво ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» проігнорувало виконання наказу ОСОБА_6 ОУЛМГ від 14.09.2017 р. № 43 «Про результати перевірки якості відведення санітарно-вибіркових рубок в буреломних деревостанах», надіславши в управління лист, який не інформує про виконання наказу, у зв»язку з чим директору ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» направлений лист 22.09.2017 р. про ігнорування виконання вище зазначеного наказу і з вимогою надати пояснення до акту перевірки, проте, виконання цього листа директором ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» також проігноровано, тому Полтавське ОУЛМГ звертається до Держлісагенства з клопотанням про притягнення директора ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності шляхом розірвання контракту відповідно до підпункту «б» пеункту 26 контракту (а.с. 122-123).

Наказом Державного агенства лісових ресурсів України № 455 від 05.10.2017 р. після розгляду матеріалів, поданих ОСОБА_6 обласним управлінням лісового господарства та мисливського господарства (лист від 26.09.2017 р. № 01-35/855), доручено завідувачу сектору з персоналу Держлісагенства підготувати наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності директора ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_2 шляхом розірвання контракту за порушення підпунктів б) та п) пункту 26 контракту (а.с. 124-125).

Із акту про відмову від надання пояснень від 03.10.2017 року вбачається, що на підставі наказу ОСОБА_6 ОУЛМГ 3№43 від 14.09.2017 р. та листа ОСОБА_6 ОУЛМГ від 22.09.2017 р. було запропоновано директору ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_2 надати пояснення, але останній проігнорував виконання наказу №43 від 14.09.2017 р. та листа №01-35/831 від 22.09.2017 р. (відмова від надання пояснень, відмова від надання матеріалів, відмова виконання законних вимог) (а.с. 126-127).

Із листа голови ОСОБА_6 ОДА ОСОБА_9 від 09.10.2017 р. №01-27/1981 на адресу Державного агенства лісових ресурсів України вбачається, що обласна державна адміністрація погоджує, в установленому законодавством порядку, звільнення з посади директора державного підприємства «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс», яке координується ОСОБА_6 обласним управлінням лісового господарства та мисливського господарства ОСОБА_2 (а.с. 129).

Колегія суддів звертає увагу на те, що у листі та наказі пропонується притягнути директора ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс» ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності шляхом розірвання контракту, отже, позивачу достовірно були відомі зміст листа та наказу, можливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності шляхом розірвання контракту, ОСОБА_2 пропонувалося дати пояснення, однак він відмовився, про що складено акт від 03.10.2017 р., позивачу (а.с. 126).

Аналізуючи вказані докази, які стали підставою для прийняття наказу про звільнення позивача, місцевий суд послався на те, що вони не містять даних про одноразове грубе порушення позивачем трудових обов»язків, а містять лише фіксацію недоліків та порушень в організації роботи, проте, вбачається, що місцевим судом дана неправильна правова оцінка вказаним доказам, такі висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що мало місце одноразове грубе порушення позивачем вимог законодавства та трудових обов"язків, що стало підставою для його звільнення з посади, отже наказ №393-к від 12.10.2017 р. про припинення трудового договору та звільнення ОСОБА_2 з посади грунтується на вимогах чинного законодавства, є законним, підстав для визнання його незаконним та його скасування не вбачається.

Посилання місцевого суду на те, що за виявлені комісією порушення понесли покарання інші особи, які притягнуті до дисциплінарної відповідальності, і ця обставина не була врахована відповідачем при винесенні наказу про звільнення ОСОБА_2, є безпідставними, оскільки у даному випадку кожен працівник несе індивідуальну відповідальність за порушення трудового законодавства.

Не грунтується на законі, висновок місцевого суду про те, що є незаконним звільнення ОСОБА_2В у період перебування його на лікарняному, при цьому місцевий суд послався на вимоги ч. 3 ст. 40 КЗпП України, яка передбачає, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у період його тимчасової непрацездатності. Місцевим судом не врахована та обставина, що контракт, укладений з ОСОБА_2, є особливою формою трудового договору на визначений строк, встановлений погодженням сторін за умовами контракту. Вказана норма права не поширюється на правовідносини при звільненні особи, яка працює за контрактом. Висновок місцевого суду в цій частині є неправильним, перебування ОСОБА_2 на лікарняному на час звільнення не є підставою для визнання наказу про звільнення незаконним та підставою для його скасування.

Вирішуючи вимогу про поновлення позивач на посаді, місцевий суд не взяв до уваги ту обставину, що контракт є строковим договором, укладеним між сторонами на строк по 25.12.2017 р. На час ухвалення судового рішення у справі 18.02.2018 року, строк дії контракту закінчився ще 25.12.2017 року, що унеможливлює поновлення позивача на посаді директора ДП «ПДЛП «Полтаваоблагроліс», т.я. трудові відносини з ним носять строковий характер.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд невірно застосував норми законодавства до спірних правовідносин, в зв'язку із чим прийняв незаконне рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно п.1,3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.1,3,4, 381 384 ЦПК України Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скаргиДержавного агенства лісових ресурсів України та ОСОБА_6 обласного управління лісового та мисливського господарства України задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16 лютого 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Державного агенства лісових ресурсів України, треті особи: державне підприємство «Полтавське державне лісогосподарське підприємство «Полтаваоблагроліс», Полтавське обласне управління лісового та мисливського господарства України, про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 червня 2018 року.

Головуючий суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: Лобов О.А.

ОСОБА_12