Єдиний унікальний номер 253/4453/14-ц Номер провадження 22-ц/804/708/18
Номер провадження 22-ц/804/708/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Халаджи О. В.,

суддів: Новікової Г. В., Папоян В. В.,

секретар Кіпрік Х. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут матеріали відновленого втраченого судового провадження у цивільній справі № 253/4453/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловік та дружина та визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4 на ухвалу Центрально - Міського районного суду міста Горлівки Донецької області від 28 травня 2014 року про забезпечення позову (суддя Перетятько О. Ю.),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4 звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з апеляційною скаргою на ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28 травня 2014 року у цивільній справі № 253/4453/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловік та дружина та визнання права власності.

14 серпня 2018 року Апеляційним судом Донецької області апеляційну скаргу було повернуто до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області для вирішення питання про відновлення втраченого провадження по зазначеній цивільній справі за ініціативою суду, а також подальшого надіслання відновленого провадження разом із апеляційною скаргою, для розгляду по суті.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 жовтня 2018 року було відновлено втрачене судове провадження у цивільній справі № 253/4453/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловік та дружина та визнання права власності, в частині ухвали Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28 травня 2014 року, якою було заборонено ОСОБА_3 вчиняти будь - які дії, пов'язані з відчуженням автомобілю CHEVROLET, державний номер НОМЕР_1.

15 листопада 2018 року до Донецького апеляційного суду надійшли матеріали відновленого втраченого провадження з ухвалою, яка оскаржується.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 вказує на те, що про наявність цивільної справи та ухвали про забезпечення позову дізнався випадково 31 липня 2018 року, коли намагався оформити купівлю-продаж належного йому на праві власності автомобіля. Тоді йому повідомили номер цивільної справи, по якій було постановлено оскаржувану ухвалу суду. Зазначає, що судом першої інстанції заява про забезпечення позову була задоволена без з'ясування будь - яких обставин по справі, оскільки відповідач ні яких відносин з позивачкою не мав та взагалі особисто з нею не знайомий і за яких правових підстав позивач претендує на автомобіль йому невідомо. До того ж зазначив, що перебуває тривалий час в зареєстрованому шлюбі. Просив ухвалу Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28 травня 2014 року скасувати, в задоволені заяви ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі.

ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином у відповідності до частини 2 ст. 11 Закону України від 12 серпня 2014 року № 1632-VII "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" (в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII) учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться в районі проведення антитерористичної операції і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернулася до Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловік та дружина та визнання права власності та в забезпечення позову просила накласти арешт на автомобіль CHEVROLET, державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28 травня 2014 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль задоволено. Заборонено ОСОБА_3 вчиняти будь - які дії, пов'язані з відчуженням автомобіля CHEVROLET, державний номер НОМЕР_1.

Ухвалою Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 жовтня 2018 року відновлене втрачене судове провадження у цивільній справі № 253/4453/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю як чоловік та дружина та визнання права власності, в частині ухвали Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 28 травня 2014 року

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу ІХ ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку із проведенням антитерористичної операції» та розпорядження Голови Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 27/0/38-14 (із змінами та доповненнями) «Про визначення територіальної підсудності справ», змінена територіальна підсудність судових справ, підсудних розташованим у районі проведення антитерористичної операції місцевим загальним та апеляційним судам.

Територіальну підсудність справ, зокрема Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області змінено та визначено за Слов`янським міськрайонним судом Донецької області.

Згідно із ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від12 серпня 2014 року№1632-VII, справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.

У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

За приписами ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до ч. 1ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України (в редакції яка діяла на момент ухвалення судового рішення), суд за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду (у разі задоволення позову), проте, з даним висновком суду першої інстанції неможливо погодитись.

З матеріалів справи вбачається, копія паспорту ОСОБА_3 (НОМЕР_2 виданий Центрально-Міським РВ Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області від 31.01.2007 року), в якому є відмітка про сімейний стан відповідача, а саме, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.12.1981 року з громадянкою ОСОБА_5 (а. с. 8-9).

З матеріалів справи вбачається, довідка надана В. о. керівником апарату Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08.08.2018 року, в якій зазначено, що станом на 08 серпня 2018 року цивільні справи (провадження) з Калінінського, Микитівського, Центрально-Міського районних судів м. Горлівки до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області не передані.

Заява про відновлення втраченого судового провадження по справі № 253/4453/14-ц до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від ОСОБА_2 не надходила. (а. с.23).

Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завдання цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Із змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Окрім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заход.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Так, судом першої інстанції було накладено арешт на майно відповідача, без урахування того факту, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.12.1981 року і що при задоволені заяви про забезпеченні позову, ця дія може вплинути на права та обов'язки осіб, що не залучені до участі у справі, а тому права їх будуть порушені. Також, що заява про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 253/4453/14-ц до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області не надходила, тобто позивачка не є заінтересованою в розгляді даної справи та не ініціювала питання про відновлення втраченого судового провадження по цій справі, що підтверджує відсутність її інтересу до позову тривалий час.

На підставі вищезазначеного судова колегія Апеляційного суду приходить до висновку, що для забезпечення прав і свобод громадянина та права на судовий захист, ухвалу суду першої інстанції про забезпечення позову слід скасувати та у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Керуючись статтями 367, 368, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Центрально - Міського районного суду міста Горлівки Донецької області від 28 травня 2014 року про забезпечення позову скасувати.

В задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач О. В. Халаджи

Судді: Г. В. Новікова

В. В. Папоян

Повний текст судового рішення виготовлено 12 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач: О. В. Халаджи