Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5655/16-ц Головуючий у 1-й інст. Замега О. В.
Категорія 30 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №274/5655/16 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Замеги О.В. в м.Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради (далі - УПСЗН виконавчого комітету Бердичівської міської ради) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обгрунтування позову вказував, що згідно повідомлення УПСЗН виконавчого комітету Бердичівської міської ради №71 від 16.06.2015 його було незаконно позбавлено житлової субсидії та зобов'язано сплатити відповідачу грошові кошти в розмірі 2116 грн 29 коп. 31.05.2016 Житомирським апеляційним адміністративним судом було ухвалено рішення, яким було визнано незаконниим та скасовано рішення відповідача щодо незаконного позбавлення житлової субсидії та зобов'язання сплатити грошові кошти в розмірі 2116 грн 29 коп. Кошти в розмірі 2116 грн 29 коп. це сума, що призначалась йому для відшкодування з боку держави витрат на оплату житлово - комунальних послуг згідно житлової субсидії на 2015 - 2016 роки, та яких його було позбавлено незаконним рішенням відповідача, яке вподальшому було скасовано. Такими діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода в сумі 10 000 грн. Враховуючи вищевикладене просив, стягнути з відповідача на його користь ради матеріальну шкоду в сумі 2116 грн 29 коп. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 жовтня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, вказує, що суд першої інстанції зробив припущення про неправомірність стягнення завданої йому шкоди всупереч вимог статтей 1166, 1167, 1174 ЦК України. Також, суд першої інстанції дійшов до необгрунтованого висновку про відсутність вини відповідача та причинно-наслікового зв'язку між діями відповідача та завданою йому шкодою.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 було призначено субсидію на період з листопада 2014 року по квітень 2015 року.

Повідомленням № 71 від 16 червня 2015 року УПСЗН виконавчого комітету Бердичівської міської ради зобов'язано ОСОБА_1 повернути надмірно отриману субсидію за період з листопада 2014 по квітень 2015 року в сумі 2116 грн 29 коп., оскільки було виявлено неповну/невірну інформацію про доходи ОСОБА_1

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19.02.2016 скасовано повідомлення УПСЗН виконавчого комітету Бердичівської міської ради № 71 від 16 червня 2015 року про повернення житлової субсидії ОСОБА_1 Зобов'язано УПСЗН виконавчого комітету Бердичівської міської ради при призначенні ОСОБА_1 субсидії на наступний період не враховувати дохід від продажу рухомого майна у 2014 році у розмірі 10810 грн. У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 31.05.2016 постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 19 лютого 2016 року змінено, виклавши абзац третій резолютивної частинии постанови в наступній редакції: зобов'язано УПСЗН виконавчого комітету Бердичівської міської ради призначити ОСОБА_1 субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на період з травня 2015 року по квітень 2016 року включно щомісячно, без врахування доходу від продажу в 2014 році рухомого майна в розмірі 10810 грн. В решті постанову залишено без змін.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст.23 ЦК України особа, має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.1167 ЦК України.

За змістом ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до цієї норми обов'язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на орган державної влади, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.

Такий висновок викладений в постанові Верховного Суду України, від 25 травня 2016 року № 6-440-цс16.

Так, згідно з ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Відповідно до частин 2-4 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за захистом свого порушеного права звернувся до суду із позовом, у якому відповідачем вказав Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради.

Виходячи з норм процесуального права відповідачем є особа, на яку вказує позивач як на порушника своїх прав. На відміну від позивача відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила суб'єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Якщо ж судом встановлено, що відповідач не є зобов'язаним за вимогою позивача, такий відповідач визнається неналежним. Установлення цієї умови є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Проте, виключно позивач, наділений правом визначати коло відповідачів, визначати предмет та підстави позову.

В ході розгляду справи судом першої інстанції клопотань та/або заяв щодо заміни відповідача у даній справі, залучення співвідповідачів позивачем не заявлялося, а відповідно судом і не вирішувалося.

Відтак, вимоги до відповідача Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердичівської міської ради про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями, є необґрунтованими, оскільки належним відповідачем у справі повинна бути держава України, проте вимог до цього відповідача позивач не заявляв.

У зв'язку з наведеним, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Разом з тим, рішення суду першої інстанції не перешкоджає ОСОБА_1 захистити свої права шляхом повторного звернення до суду з аналогічним позовом, зазначивши у ньому відповідачів, яких стосуються заявлені ним вимоги.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 12 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді