ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків

Справа № 640/15538/17

Провадження № 22-ц/818/1024/18

11 грудня 2018 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник ОСОБА_2

відповідач Головне територіальне управління юстиції у Харківській області,

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області,

представники Артюх Анастасія Леонідівна, Тімковський Павло Олександрович, Фоміна Вілена Іванівна

треті особи: Державна казначейська служба України Головне управління державної казначейської служби України в Харківській області,

представники Пузіков Вячеслав Анатолійович , Ізмайлов Віктор Олегович

Індустріальне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Харкові

представник Оржиховська Юлія Олександрівна

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 червня 2018 року у складі судді Сенаторова В.М. по цивільній справі № 640/15538/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи: Державна казначейська служба України Головне управління державної казначейської служби України в Харківській області, Індустріальне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Харкові про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом з урахування уточнень до Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи: Державна казначейська служба України Головне управління державної казначейської служби України в Харківській області, Індустріальне об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Харкові про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що в 2011 році вона звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про зобов'язання нарахувати їй недоплачену щомісячну державну соціальну допомогу як дитині війни за період 2006-2009 роки у сумі 2812,42грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2012 року її позов задоволено та на підставі рішення видано виконавчі листи - №2а-2710/10 від 14 грудня 2010 року на суму 1720,69 грн, №2029/2а-5321/11 від 31 серпня 2011 року на суму 982,98 грн., №2а-9168/11 від 09 грудня .2011 року на суму 117,75грн.

Виконавчі листи пред'явлено до виконання до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області.

Їй повідомлено, що виконавчі листи прийнято до обліку та включено до першої черги задоволення вимог, відомості внесені до Реєстру.

В квітні 2017 року вона отримала лист ГУ ДКС України у Харківській області, яким її повідомили, що протягом 2017 року Держказначейство буде проводити перерахування коштів відповідно до «Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою» щодо виконавчих листів, які знаходяться на виконанні і зареєстровані в територіальних органах Державної казначейської служби України до 01 липня 2015 року та підлягають погашенню у першу чергу. До виплати в 2017 року потрапили лише два виконавчих документа. Виконавчий лист на суму 1720,69 грн., який був пред'явлений до виконання раніше, до виплат в 2017 року не потрапив.

На звернення їй повідомлено, що виконавчий лист про стягнення 1720,69 грн. переданий на виконання до Держказначейства лише 01 жовтня 2015 року.

Незважаючи на відмітку про негайне виконання рішення суду, відповідач затримав передачу документів до Держказначейства для виконання рішення суду, чим спричинено їй моральну шкоду, яку оцінює в 20000 грн.

Просить стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Представник відповідачів Головного територіального управління юстиції у Харківській області та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представники третіх осіб Головного управління державної казначейської служби України в Харківській області та Індустріального об'єднання управління Пенсійного фонду України в м. Харкові в судове засідання не з'явилися.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 12 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачкою не надано доказів щодо спричинення їй моральної шкоди, наявності причинного зв'язку між діями відповідача та погіршенням її здоров'я тощо, а тому підстав для задоволення позову не вбачається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Усі ускладнення з вирішення питання своєчасного отримання недоплаченого та додаткові проблеми створили саме посадові особи відповідача внаслідок неналежного виконання ними службових обов'язків.Ій створено додаткових хвилювань, моральних та фізичних страждань, які призвели до значного погіршення здоров'я. Вона є людиною похилого віку, їй виповнилось 76 років. Результатом частого відвідування численних установ стало погіршення стану здоров'я, загострились хронічні захворювання.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 27 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась Головного управління юстиції у Харківській області з заявою про прийняття до виконання виконавчого листа №2а-2710/10 від 14 грудня 2010 року, 01 грудня 2014 року нею подано відповідні заяви щодо виконавчих листів 2029/2а-5321/11 від 31 серпня 2011 року на суму 982,98грн. та №2а-9168/11 від 09 грудня 2011 року на суму 117,75грн.

Згідно повідомлення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області від 08 грудня 2014 року виконавчі листи прийнятв до обліку та включені до першої черги задоволення вимог.

Листом ГУ ДКСУ у Харківській області від 11 квітня 2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що у 2017 році Державна казначейська служба Україна буде проводити перерахування коштів на суму 982,98грн. та 117,75 грн.

Згідно листа Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області виконавчий документ № 2-а-2710/10 від 14 грудня 2010 року прийнятий до обліку та включений до першої черги задоволення вимог 07 грудня 2014 року; дані про рішення внесено до Реєстру рішень виконання яких гарантовано державною.

Виконавчий документ передано до Головного управління Державної казначейської служби разом з відповідним пакетом документів актом приймання передавання за ІІ квартал 2015 року за номером 100.

19 березня 2018 року на виконання рішення суду Казначейством України перераховано ОСОБА_1 на картковий рахунок в ПАТ КБ «ПриватБанк» 1720 грн. 69 коп.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Згідно із статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до частини першої статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно із частиною третьою статті 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

За змістом вказаних положень ЦК України та Закону України «Про державну виконавчу службу» відповідальність за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю відділу державної виконавчої служби чи державного виконавця несе держава.

Підставою для цивільно-правової відповідальності за спричинення шкоди діями або бездіяльністю державного виконавця чи органу державної виконавчої служби під час виконання рішень у цивільних справах є наявність правопорушення, що містить такі складові елементи, як: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала та причинний зв'язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини.

Частиною першою статті 22 ЦК України встановлено, що, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За змістом статті 23 ЦК України розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд під час розгляду справи повинен з'ясувати наявність причинно-наслідкового зв'язку між встановленими порушеннями та моральною шкодою заявника.

Як роз'яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень » набув чинності з 1 січня 2013 року.

Відповідно до п. 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб'єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Відповідно до Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440 Рішення подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Згідно п. 7 Порядку відповідальна особа не пізніше семи робочих днів з дня надходження до неї рішення зобов 'язана перевірити за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень виконання такого рішення та у разі відсутності відомостей про виконання рішення в повному обсязі внести дані про це рішення до Реєстру рішень, виконання яких гарантується державою.

Виконавчий документ зареєстровано у Реєстрі 07 грудня 2014 року.

Для підтвердження здійснення вказаних дій ВДВС відповідно до вказаного Порядку надіслано Управлінню ПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова відповідне повідомлення.

УПФУ в Орджонікідзевському районі м. Харкова надіслана довідка до ВДВС про здійснення нарахування у сумі 1720 грн. 69 коп., яка датована 09 квітня 2015 року.

Між тим, ця довідка до Управління ДВС надійшла пізніше. Згідно з даними з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 15 липня 2015 року проведено редагування та зазначено такі дії -редагування виконавчого провадження; додано -сума грошових коштів, яка підлягає стягненню-1720 грн. 69 коп.; дата редагування -15 липня 2015 року.

Передача рішень до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється окремо щодо кожної черги щокварталу до 10 числа місяця, що настає за звітним періодом.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано доказів щодо спричинення їй моральної шкоди, в чому полягала така шкода не наведено.

Будь-яких беззаперечних доказів, що стан її здоров'я погіршився та погіршився саме у зв'язку з діями відповідача, позивачкою не надано.

Позивачка є людиною похилого віку, як зазначає має певні захворювання, а тому вважати, що до погіршення її здоров'я призвели саме дії відповідача - не можна.

Дії Управління щодо прийняття, направлення відповідних повідомлень та направлення виконавчого документу згідно акту приймання передавання за II квартал 2015 року до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області здійснені у відповідності до вказаного Порядку та чинного законодавства України.

За таких обставин підстав для задоволення позову не вбачається.

Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 12 червня 2018 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

О.Ю. Тичкова