ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/456/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особистої приватної власності на майно.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особистої приватної власності на майно, набуте за період шлюбу, постановлено вважати неподаною та повернуто.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ухвалою суду від 11.09.2018 року вказану позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог п. п. 3, 6, 9 ч.3 ст. 175 ЦПК України, - не обґрунтовано ціну позову (не надано належних доказів про вартість спірного майна); відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов'язковий досудовий порядок урегулювання спору; не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Позивач не надала доказів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна станом на момент подачі позову. Тому на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк, суд визнав позовну заяву неподаною і повернув її позивачеві.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду від 22 жовтня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На думку апелянта, суд не врахував, що в межах встановленого строку позивачем було надіслано до Хмельницького міськрайонного суду заяву про усунення недоліків із доданим позовом. Висновок суду про те, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, не відповідає фактичним обставинам справи.

Не враховано, що у позовній заяві обґрунтовано ціну позову, вказано дійсну вартість майна, виходячи з даних нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу майна, що ґрунтується на експертній оцінці.

Розгляд справи судом апеляційної інстанції проводиться в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників процесу.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд виходив з того, що позивач не надала доказів, що підтверджують дійсну вартість спірного майна на момент подачі позову.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.

Згідно з п.п. 3,5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Водночас вказана норма передбачає обов'язок вказати перелік документів чи інших доказів, що додаються до заяви (пункт 8).

Апеляційний суд констатує, що подана позовна заява відповідає наведеним нормам процесуального закону.

Судом першої інстанції не враховано, що у позовній заяві обґрунтовано ціну позову, вказано дійсну вартість майна, виходячи з даних нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу майна, що ґрунтується на експертній оцінці.

При цьому обсяг документів та інших доказів, які необхідно подати, визначається саме позивачем, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст. 13 ЦПК України.

Ненадання певних доказів за змістом норм ст.ст. 175, 177 ЦПК України не є підставою для повернення заяви як неподаної.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд першої інстанції як на підставу для залишення позовної заяви без руху чи її повернення не може посилатися на обставини, які можуть бути вирішені на інших стадіях цивільного процесу, зокрема, на стадії підготовчого провадження.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для подальшого розгляду в суд першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 жовтня 2018 року про повернення позовної заяви скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 грудня 2018 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М.Костенко