ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1634/16-ц
Провадження № 2/362/106/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 травня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:головуючого - судді С.В.Корнієнка, за участю секретаря судового засідання К.О. Дрозденко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму заборгованості в розмірі 28 239, 76 грн.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 23.04.2014 року за розпискою, ОСОБА_2 отримав від нього грошову позику в розмірі 17 000,00 грн., з кінцевою датою повернення 23.07.2014 року. Оскільки вищевказана сума позики в повному обсязі в зазначений строк позивачу не повернена, останній вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. Так згідно розрахунку: борг 17 000 грн., річні 3% - 17000 * (3:365:100) * 616 = 837,76 грн. Інфляція: 17000 * 1,004 * 1,008 * 1,029 * 1,024 * 1,019 * 1,03 * 1,433 * 1,005 17000 =1 0 402,00 грн. Всього боргу з урахуванням 3% річних та інфляції 28 239,76 грн.

05.09.2016 року позивач збільшив розмір позовних вимог, а саме вважає за необхідне збільшити суму позову до 29 640, 34 грн. за період з 24.07.2014 року по 05.09.2016 року.

Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи до суду не з'явився,письмових заперечень не надсилав.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка викладена у постанові Судової палати в цивільних справах Верховного Суду України від 18.09.2013 року № 6 -63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладання договору, але й факту передачі грошей.

Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобовязання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобовязанням їх повернення та дати отримання коштів, такого висновку дійшов Верховний Суд України у справі 6-1967цс15 від 11.11.2015 року.

Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

При цьому індекс інфляції, 3% річних від простроченої суми (стаття 625 ЦК України) та проценти за позикою (стаття 1048 ЦК України) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

Судом достовірно встановлено, що відповідно до розписки від 23.04.2014 року ОСОБА_2 взяв в позику у ОСОБА_1 17 000 грн. терміном та гарантує повернути борг до 23.07.2014 року (а.с. 5).

Як вбачається із розрахунку складеного ОСОБА_1 відповідно до ст. 625 ЦК України, у відповідності до формули: борг 17 000 грн., річні 3% - 17000 * (3:365:100) * 616 = 837,76 грн. Інфляція: 17000 * 1,004 * 1,008 * 1,029 * 1,024 * 1,019 * 1,03 * 1,433 * 1,005 17000 = 10 402,00 грн. Всього боргу з урахуванням 3% річних та інфляції 28 239,76 грн.

05.09.2016 року позивач збільшив розмір позовних вимог, а саме просить стягнути з відповідача на його користь борг за період з 24.07.2014 року по 05.09.2016 року, виходячи з розрахунку: борг 17 000 грн., річні 3% - 17000 * (3:365:100) * 775 = 1054 грн. Інфляція: 17000 * 1,004 * 1,008 * 1,029 * 1,024 * 1,019 * 1,03 * 1,433 * 1,009 * 0,996 * 1,01 * 1,035 * 1,001 * 0,998 * 0,999 17000 = 11 586,34 грн. Всього боргу з урахуванням 3% річних та інфляції 29 640,34 грн. (а.с. 71).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2016 року зобовязано Васильківський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області виконати вимоги ст.. 214 КПК України щодо заяви ОСОБА_1 від 12.08.2016 року про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення передбаченого ст.. 358 КПК України (а.с. 83).

Враховуючи, що у судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що ОСОБА_2 взяте на себе зобовязання за укладеним із ОСОБА_1 договором позики не виконав, взяті у борг кошти в обумовлений договором строк не повернув, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 207, 202, 526, 530, 1044, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, суму боргу за договором позики в розмірі 29 640, 34 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Суддя С.В.Корнієнко