Справа № 367/5253/18
Провадження №2/367/4166/2018
УХВАЛА

Іменем України

12 грудня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Пархоменко О.В.,

з участю секретаря Коваленко С.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ірпінський квартал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду знаходиться дана справа. Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив відвід та надав суду письмову заяву ОСОБА_2 про про відвід судді Пархоменко О.В. В обґрунтування даної заяви відповідач ОСОБА_2 представник відповідача ОСОБА_3 посилаються на те, що Ірпінським міським судом Київської області розглядається справа за позовом ОСББ «Ірпінський квартал». Зазначає, що Ірпінський міський суд Київської області не був утворений у відповідності до конституційної норми права, передбаченої п. 23 ст. 106 Конституції України. Згідно з п. 23 ст. 106 Конституції України (в редакції 1996 року) Президент України утворює суди у визначеному законом порядку. Таким чином, будь-який Указ Президента щодо утворення суду має містити чітке формулювання «Утворити суд» або «Утворити суди». Відсутність такого формулювання свідчить про те, що рішення про утворення відповідного суду не приймалось. Згідно з постановою президії Верховної ОСОБА_3 України від 19 листопада 1992 року № 2799-ХІІ «Про мережу районних (міських) народних судів України та число народних суддів» дійсно вказаною мережею передбачено такий народний суд як «Ірпінський міський». Тобто, очевидно, що це суд, який був утворений за часів УРСР. У подальшому мережа районних судів неодноразово перезатверджувалася. Однак, жоден із зазначених актів не містить поняття «утворення». Також вказує, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який є загальнодоступним на офіційному сайті Міністерства юстиції України Ірпінський міський суд нібито зареєстрований 20 серпня 2001 року і має ідентифікаційний код юридичної особи 02892037; при цьому, на облік суд взятий органами державної статистики 16 травня 1994 року. Звідси можна зробити очевидний висновок, що ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) Ірпінського міського суду був присвоєний не у 2001 році, а набагато раніше у 1994 році, що свідчить про те, що Ірпінський міський суд не є «новоутвореною» юридичною особою у 2001 році. Більше того, державна реєстрація суду без прийняття рішення про його «утворення» є явно незаконною, здійсненою у свавільний спосіб. Ірпінський міський суд не має статусу органу державної влади, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Ірпінський міський суд має організаційно-правову форму «Державна організація (установа, заклад)». Всупереч вимогам п. 23 ст. 106 Конституції України засновником Ірпінського міського суду Київської області є не Президент України, а територіальне управління державної судової адміністрації України у Київській області, що є незаконним і неприпустимим. Очевидно, ТУ ДСА України в Київській області не могло виступати засновником Ірпінського міського суду, оскільки саме зареєстровано 26 листопада 2002 року. Таким чином, Ірпінський міський суд не був утворений у законний спосіб, всупереч вимогам закону суд не має статусу органу державної влади, засновником суду виступає орган влади, який не наділений повноваженнями із заснування судів згідно із законом. Отже, функціонування Ірпінського міського суду є незаконним, відтак, не заслуговує на довіру розгляд цієї справи суддею, яка перебуває на посаді судді цього суду.

Більше того, суддя отримує винагороду (заробітну плату), набуває стаж, має пільги та інші соціальні гарантії, визначені законодавством, саме у звязку з перебуванням на посаді незаконно існуючого суду. За таких обставин, а також з мотивів корпоративної солідарності суддів, суддя не може визнати будь-які порушення закону при створенні та функціонуванні суду, в якому вона працює. У звязку з чим, вона не може бути обєктивною та неупередженою при розгляді цієї справи. Отже, відсутні гарантії того, що суддя може розглядати справу безсторонньо і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення. Більше того, суддя не відмовилась від роботи на посаді суду, який утворений та функціонує у незаконний спосіб, тобто, власну суддівську карьєру поставила вище над законом. Посилаючись на п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України вважають, що вище наведене є тими, іншими обставинами, які виключають участь судді у розгляді справи та просять відвести суддю Пархоменко О.В. від розгляду даної справи. Просили заяву про відвід судді задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід судді.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Суд вважає, що доводи відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про те, що головуючий у даній справі суддя Пархоменко О.В. порушує права відповідача, не може бути обєктивною та неупередженою при розгляді цієї справи, у звязку із чим відсутні гарантії того, що суддя може розглядати справу безсторонньо і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, суддя не відмовилась від роботи на посаді суду, який утворений та функціонує у незаконний спосіб, тобто, власну суддівську карьєру поставила вище над законом є надуманими та безпідставними. Питання утворення суду не відноситься до компетенції судді.

За таких обставин суд вважає, що заявлений відвід є безпідставним, надуманим та не вбачає підстав для відводу судді, передбачених статтями 36, 37 ЦПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

У відповідності до п. 7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку надходження заяви про відвід.

У відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 252 цього Кодексу до вирішення питання про відвід.

В звязку із цим, суд, виходячи із положень ч. 3 ст. 40 ЦПК України, враховуючи те, що відповідачем ОСОБА_2 та його представником ОСОБА_3 заявлено необгрунтований відвід судді Пархоменко О.В., вважає за необхідне зупинити провадження у справі до вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 36-37, 40, п. 7 ч. 1 ст. 252 , п. 11 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд,

у х в а л и в:

Провадження у справі № 367/5253/18 за позовом Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ірпінський квартал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території зупинити до вирішення питання про відвід судді.

Питання про відвід судді Пархоменко Оксани Владиславівни передати на розгляд судді Ірпінського міського суду Київської області, який не входить до складу суду, що розглядає справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала суду у частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області на протязі 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: О.В. Пархоменко