КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4982/18
Провадження № 2/552/1618/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2018 року м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі головуючого судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання - Рибальченко О.П., представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2 представника третьої особи - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про встановлення факту нецільового використання аліментів та зобов'язання вчинити дії, третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд встановити факт нецільового витрачання аліментів ОСОБА_2, які стягуються з ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в період з 15.03.2018 року по 27.08.2018 року, зобов'язати ОСОБА_2 внести аліменти у сумі 19992,39 гривень за травень-липень 2018 року, які були сплачені за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2013 року по справі №2/552/645/13 ОСОБА_2 на особистий рахунок дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ПАТ «Приватбанк», стягнути з відповідача судовий збір та витрати на правову допомогу. Позивач 30.10.2018 року подав заяву про збільшення позову та просить суд встановити факт нецільового витрачання аліментів ОСОБА_2, які стягуються з ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в період з 01.06.2018 року по 31.10.2018 року, зобов'язати ОСОБА_2 внести аліменти у розмірі 37191,63 гривень за травень-вересень 2018 року, які були сплачені за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.02.2013 року по справі №2/552/645/13 ОСОБА_2 на особистий рахунок дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у АТ «Ощадбанк»», картковий рахунок НОМЕР_1, стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1409,60 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень.

Відповідно до ухвали суду від 25.09.2018 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін та відповідачу запропоновано надіслати відзив на позов не пізніше 15 днів з дня отримання ухвали.

31.10.2018 року відповідач подала відзив на позов, просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В своєму позові посилалась на те, що позивач має заборгованість по аліментах, а отже не має права ставити питання про використання аліментів його отримувачем. Крім того, позивач не довів свої позовні вимоги. Також вказує на те, що органом опіки та піклування проведено декілька перевірок та встановлено, що аліменти витрачаються за призначенням на потреби дитини. Дитина забезпечена всім необхідним для життя.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити з підстав викладених в позові.

Представник позивача позов підтримала та просила суд його задовольнити.

Відповідач позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив суду, що за зверненням позивача ОСОБА_4 проводилась перевірка використання аліментів. Такі звернення надходили неодноразово. Під час першої перевірки встановлено, що дитина забезпечена всім необхідним для нормального життя. Під час останньої перевірки встановлено, що ОСОБА_2 не забезпечує в повній мірі основні потреби дитини.

Після оголошеної перерви позивач в судове засідання не з»явився.

Суд заслухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини.

Батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4, матір'ю - ОСОБА_2.

Судом встановлено, що з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти згідно виконавчого листа №2/552/645/13 від 21.02.2013 року на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.01.2013 року до досягнення повноліття.

Також судом встановлено і це не заперечували сторони, що ОСОБА_5 в період з 29.05.2018 року по 19.06.2018 року перебував у літньому таборі, 19.06.2018 року по 29.06.2018 року проживав з матір'ю ОСОБА_2, з 29.06.2018 року по 23.08.2018 року проживав у своєї бабусі в м.Прилуки, з 24.08.2018 року по 15.09.2018 року проживав з матір'ю ОСОБА_2, з 16.09.2018 року і на день винесення рішення проживає з батьком ОСОБА_4.

Згідно довідки головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби м. Полтави ОСОБА_6 ОСОБА_4 за червень 2018 року сплатив 2570,59 гривень, липень 2018 року 10049,90 гривень, серпень 3778,63 гривень, вересень 2018 року 11881,54 гривень, жовтень 6250,46 гривень, а всього 34531,12 гривень.

За час проживання дитини з матір'ю на потреби сина нею витрачено 519,26 гривень за червень-вересень 2018 року, що підтверджується чеками, які наявні у справі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що її онук ОСОБА_5 перебував у неї в м. Прилуки в період з 29.06.2018 року по 23.08.2018 року. За час його перебування на потреби онука нею витрачено близько 12000 гривень.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила суду, що ОСОБА_2 в період з 2016 по 2018 роки брала в неї в борг кошти на утримання сина.

Допитаний в судовому засіданні в присутності батьків неповнолітній ОСОБА_5 повідомив суду, що в період його проживання з матір'ю з 19.06.2018 року по 29.06 2018 року та з 23.08.2018 року по 15.09.2018 року мати не купувала йому одяг та взяття, лише продукти харчування.

Відповідно до листа від 20.04.2018 року виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради вбачається, що у зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не веде документальний облік витрат, дослідити достовірність витрат, які здійснюються нею на потреби дитини не має можливості.

Відповідно до листа від 01.08.2018 року виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради вбачається, що ОСОБА_2 не забезпечує в повній мірі потреби дитини.

До спірних правовідносин підлягають застосуванню такі норми права.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ст.186 СК України контроль за цільовим витрачанням аліментів здійснюється органом опіки та піклування у формі інспекційних відвідувань одержувача аліментів, порядок та періодичність здійснення яких визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері усиновлення та захисту прав дітей. За заявою платника аліментів (крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів) інспекційні відвідування одержувача аліментів здійснюються органом опіки та піклування позапланово, але не більше одного разу на три місяці.

У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що відповідач отримала від позивача аліменти у сумі 34531,12 гривень період з червня 2018 року по жовтень 2018 року.

На потреби дитини витрачено нею особисто 519,26 гривень. За період перебування ОСОБА_5 у бабусі ОСОБА_7 в м. Прилуки витрачено 12000 гривень, а враховуючи, що витрати на дитину сторону несуть порівну, отже 6000 гривень підлягає відрахуванню із суми сплачених аліментів.

Аліменти за своєю правовою природою мають цільове призначення та повинні витрачатись лише на потреби дитини. Витрати сторони несуть в рівних частинах. З цих підстав судом не прийнято до уваги твердження відповідача про те, що частина аліментів за вищевказаний період витрачено на сплату боргів.

Відповідач у своєму відзиві на позов зазначила, що кошти, які отримані нею у виді аліментів витрачались на харчування, одяг, речі для дитини. В судовому засіданні встановлено, що за період з 01.06.2018 року по 15.09.2018 року відповідач не купувала речей для дитини і це підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_5.

Суд прийшов до висновку, що аліменти, які отримувала відповідач не повністю витрачались на потреби дитини та враховуючи, що дитина з 15.09.2018 року не проживає з матір'ю, 28011,86 гривень, які не були витрачені на потреби дитини підлягають повернення на особистий рахунок дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у АТ «Ощадбанк, код 331457, картковий рахунок НОМЕР_1.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Ціна позову який заявлено позивачем складає 37191,63 гривень, позов був задоволений частково на суму 28011,86 гривень, судового збору позивачем сплачено 1409,60 гривень. Отже, 37191,63:28011,86 = 1,32, 1409,60:1,32= 1,067,87 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Позивачем сплачено адвокату 5000 гривень за надання правничої допомоги, судом при визначення розміру витрат на правову допомогу до уваги взято ціну позову, розмір задоволених вимог та до стягнення з відповідача підлягає 3787,87 гривень витрат на правову допомогу (5000:1,32=3787,87 грн).

Керуючись ст. 186 СК України, ст.114, 263-265ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Встановити факт нецільового витрачання аліментів ОСОБА_2, які стягуються з ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в період з 01.06.2018 року по 31.10.2018 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 внести аліменти в сумі 28011,86 гривень які були сплачені їй за рішенням Київського районного суду м. Полтави від 21.03.2013 року згідно виконавчого листа №2/552/645/13 від 21.02.2013 року на особистий рахунок дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у АТ «Ощадбанк, код 331457, картковий рахунок НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 сплачений ним судовий збір в сумі 1067,87 гривень та 3787,87 гривень витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.12.2018 року.

СУДДЯ МИРОНЕЦЬ О.К.