АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22вк/774/17/18 Справа № 774/83/18 Головуючий у 1 й інстанції - Доповідач - Демченко Е.Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 лютого 2018 року у справі №42/2018 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

03 травня 2018 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до апеляційного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 лютого 2018 року у справі №42/2018 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що вказаним рішенням третейського суду було задоволено позов про стягнення з відповідачки заборгованості на користь банку, але станом на день подання даної заяви рішення в добровільному порядку не виконано, будь-яких дій щодо погашення заборгованості відповідачем не здійснено.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно абз.3 п.3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Також п.8 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року, передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомлений у відповідності до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення, яке долучене до матеріалів справи. Учасники справи у судове засідання не зявились про наявність поважних причин неявки суд не повідомили.

Дослідивши заяву, рішення третейського суду, апеляційний суд приходить до висновку про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» у видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 лютого 2018 року, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 (позичальник) було укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Зі змісту вказаної вище анкети-заяви вбачається, що відповідач надала згоду на те, що дана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

За умовами договору про надання банківських послуг ОСОБА_2 отримала встановлений кредитний ліміт на платіжну банківську картку Універсальна.

Відповідно до п.1.1.7.30 Умов та Правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, сторони домовились, що усі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного Договору та інших договорів між Банком та Клієнтом або у зв`язку з ними, у тому числі такі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання дійсними, підлягають вирішенню в одному із зазначених судів (за вибором сторони, яка ініціює звернення до суду): Постійно діючий третейський суд при Асоціації „Дніпровський банківський союз (адреса суду: 49000, м.Дніпропетровськ пр.К.Маркса,60; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддею); Постійно діючий третейський суд при Асоціації „Юридичні компанії України (адреса суду: 49000, м.Дніпропетровськ пр.ім.Газети „Правда,29, офіс 413; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддею); суд загальної юрисдикції. Сторони домовились, що усі спори стосовно визнання даного Договору та інших Договорів між Банком та Клієнтом недійсними підлягають вирішенню в одному із зазначених судів (за вибором сторони, яка ініціює звернення до суду): Постійно діючий третейський суд при Асоціації „Дніпровський банківський союз (адреса суду: 49000, м.Дніпропетровськ пр.К.Маркса,60; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддею); Постійно діючий третейський суд при Асоціації „Юридичні компанії України (адреса суду: 49000, м.Дніпропетровськ пр.ім.Газети „Правда,29, офіс 413; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддею); суд загальної юрисдикції (а.с.3).

Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 лютого 2018 року (номер третейської справи 42/2018) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №SAMDN7379 від 11 листопада 2010 року в розмірі 22.736 грн.75 коп. та витрати по оплаті третейського збору в розмірі 1.360 грн., а всього 24.096 грн.75 коп. (а.с.8). Вказане рішення третейського суду набрало законної сили.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.486 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно ст.17 ЦПК України одним зі способів захисту прав суб'єктів цивільних правовідносин є звернення до третейських судів

Частиною 2 ст.1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає із цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

З огляду на ОСОБА_3 України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно якого третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). ОСОБА_3 набрав чинності 12 березня 2011 року.

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

ОСОБА_3 правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №6-2074цс15 від 04 листопада 2015 року.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22,23 статті 16, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

За змістом ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» між кредитодавцем та споживачем укладається договір про надання споживчого кредиту, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження в договорі, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 03 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин з іншими суб'єктами здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.

Незалежно від предмета й підстав позову та незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі №6-2712цс15.

Враховуючи викладене, встановивши, що ОСОБА_2 є споживачем банківських послуг, спір між сторонами стосується виконання договору споживчого кредиту, суд приходить до висновку, що третейському суду, у відповідності до п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», така справа не підвідомча, в звязку з чим у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 лютого 2018 року про стягнення заборгованості з відповідача ОСОБА_2 згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.486 ЦПК України, необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.259-261,485,486,487 ЦПК України, суд,-

у х в а л и л а:

Відмовити у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 27 лютого 2018 року у складі судді Згоніка Сергія Володимировича про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованості за договором №SAMDN7379 від 11 листопада 2010 року в розмірі 22.736 грн.75 коп. та витрат по оплаті третейського збору у розмірі 1.360 грн.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Е.Л.Демченко