Справа № 629/2210/18
Номер провадження 2/629/1000/18
УХВАЛА

про відкриття провадження

23 серпня 2018 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Ткаченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. В даній квартирі окрім неї зареєстровані її син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 Донька хоча і зареєстрована у вищевказаній квартирі, але в ній не проживає, особисті речі її в квартирі відсутні. ОСОБА_2 не заперечує проти зняття з реєстраційного обліку, але не має змоги приїхати і знятися з реєстрації так як рідко буває в м.Лозова, і то лише тільки по вихідним дням, в звязку з розїздим характером роботи. Усі витрати з утримання житла та сплати комунальних послуг вона несе сама. Оскільки збереження реєстрації відповідача змушує її нести додаткові витрати по оплаті квартирної плати, перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню належним майном, вона змушена звертатися до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Крім того позивач разом з позовом надала клопотання, в якому просила в звязку з тяжким матеріальним становищем звільнити її від сплати судового збору при подачі позову до суду.

Позовна заява подана з дотриманням вимог ст.ст.175-177 ЦПК України, справа підсудна Лозівському міськрайонному суду Харківської області, підстави для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі відсутні.

Дана справа є малозначною, а тому підлягає до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі - Постанова) роз'яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв'язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв'язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя №R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v.Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У звязку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

У п.29 вищевказаної Постанови роз'яснено, що відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір» та ст.136 (82) ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.81 (10) ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з довідки Лозівського обєднаного УПФУ Харківської області №1887 від 30.07.2017 року, ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ та отримує пенсію, загальна сума доходу з лютого по липень 2017 року складає 11263,02 грн. Відомості про отримані доходи в 2018 році позивачем не надано.

Керуючись ст.ст.19,175,274,277,278 ЦПК України, -

ухвалив:

Прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1, зареєстрованої та проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, фактично проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначити судове засідання для розгляду справи по суті на 12-00 год. 02.10.2018 року в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області, в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення (викликом) сторін.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в сумі 704,80 грн. при предявленні нею до суду матеріалів позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням на строк до 02.10.2018 року, але не більш як до ухвалення рішення у справі.

Визначити відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч.4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобовязаний надіслати іншим учасникам справи (позивачу). У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідач має право предявити зустрічний позов.

Встановити позивачу пятиденний строк з дня отримання копії відзиву (у разі його надіслання відповідачем) для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (відповідачу).

Встановити відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив (у разі його надіслання позивачем) для подання заперечення, яке має відповідати вимогам ч.ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (позивачу).

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається на веб-адресі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: court.gov.ua/fair/sud2025/.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскаржена лише щодо недотримання правил підсудності у встановлений законом строк і порядок, передбачений ст.ст.353-355 ЦПК України, в іншій його частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А.Ткаченко