Провадження № 2/522/653/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Шевчик В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 11.10.2017 року надійшов позов ОСОБА_1, предявлений до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс», згідно уточнень від 17.05.2018 року просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 68 480 грн., а також судові витрати у сумі 704 грн..

В обґрунтування позову зазначила, що 04.07.2016 року відбулася ДТП, в якій було пошкоджено належній їй автомобіль НОМЕР_1. О 17 год. 30 хв. по вул. Старопортофранківській у м. Одесі ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом трамваєм «Татра», б/н 3292, не впевнився у безпеці руху, не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого скоїв зіткненні з належним позивачці автомобілем НОМЕР_2. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2017 року було визнано винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2, водія трамваю «Татра», б/н 3293. Згідно висновку №17-7044 судового експерту, складеного 21.02.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ніссан Тііда», р.н. НОМЕР_3, станом на 12 липня 2017 року становить 218 480 грн.. Відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна» та позивачка має право на отримання грошового відшкодування у розмірі 150 000 грн.. Оскільки виплачена їй сума є меншою, ніж розмір заподіяного позивачу збитку, остання просила стягнути з відповідача на її користь 68 480 грн. (218 480 грн. 150 000 грн.).

Ухвалою суду від 12.10.2017 року провадження у справі було відкрито.

До суду 06.11.2017 року надійшли письмові заперечення, згідно яких просили частково задовольнити позов ОСОБА_1, розрахувавши розмір збитку, виходячи із проведеної у майбутньому судової експертизи з вирахуванням страхової суми, що підлягає сплаті ПрАТ СК «Провідна».

Ухвалою суду від 06.11.2017 року по справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу, на час проведення якої провадження у справі було зупинено.

28.03.2018 року матеріали цивільної справи були повернуті до суду разом з висновком №17-7044 судової авто товарознавчої експертизи, складеного 21.02.2018 року. Ухвалою суду від 30.03.2018 року провадження у справі було поновлено.

У судове засідання 29.05.2018 року сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача ОСОБА_3 надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути за їх відсутності та задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_4 (по довіреності від 05.01.2018 року) у судове засідання не зявилась. До суду 25.05.2018 року надійшов письмовий відзив на позов ОСОБА_1, згідно якого зазначили, що відповідно до Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів №12/1244711/1635/16/У-У/2016/98 від 12.02.2016 року між ПрАТ «СК «Провідна» та КП «ОМЕТ», страховик зобовязаний виплатити страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну фізичної особи, у розмірі 150 000 грн.. Ними було подано до страхової компанії відповідне повідомлення № від 05.07.2016 року про наступна страхової події. Позивачка звернулась до страхової компанії із відповідною заявою від 07.07.2017 року про виплату їй страхового відшкодування. Згідно висновку №17-7044 від 21.02.2018 року ОНДІСЕ було визначено розмір матеріального збитку, завданого позивачці, станом на ДТП у сумі 204 935, 00 грн.. та станом на 12.07.2017 року (на день складання звіту) у сумі 218 480 грн.. Таким чином, просили стягнути матеріальні збитки з ПрАТ «СК «Провідна» на підставі вказаного висновку на час скоєння ДТП у розмірі 204 935грн. У задоволенні позовних вимог, предявлених до них, просили відмовити. Від представника відповідача до суду надійшла заява, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності.

У звязку з викладеним та на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин.

Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі наявних у справі доказів.

04.07.2016 року о 17-30 год. по вул. Старопортофранківська в м. Одеса ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом трамваєм «Татра» б/н 3293, не впевнився у безпеці руху, не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого скоїв зіткнення з належним ОСОБА_1 автомобілем НОМЕР_4.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 16.05.2017р. визнано винним у скоєнні ДТП ОСОБА_2, водія трамваю «Татра» б/н 3293, який працював в КП «ОМЕТ».

У силу ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа зобовязана відшкодувати шкоду, завдану її працівником при виконанні ним своїх трудових обовязків.

Відповідальність відповідача застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА». Відповідно до Генерального договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 12/1244711/1635/16/У-У/2016/98 від 12 лютого 2016 року між ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» та КП «Одесміськелектротранс» розмір страхового відшкодування становить 150 000 гривень.

Відповідач відповідно до Договору надало ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» повідомлення № НОМЕР_5 від 05.07.2016р. про настання події.

Відповідно ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльності майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала.

Ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, заподіяна при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується особою, з вини якої шкода була заподіяна.

Згідно ст.. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003р.№ 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003р. за № 1074/8395 із змінами (далі Методика) - вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Пунктом 2.4. Методики зазначено, що вартість відновлювального ремонту КТЗ визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого КТЗ.

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Отже, за змістом указаних положень законодавства вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової шкоди.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно висновку № 17-7044 судового експерта Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз, складеного 21.02.2018 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Ніссан Тііда», реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 04 липня 2016 року станом на 12 липня 2017 року становить 218 480 гривень.

Відповідальність відповідача застраховано у ПрАТ «СК Провідна». Позивачка звернулась до страхової компанії із відповідною заявою №/НОМЕР_6 від 07.07.2017 року про виплату їй страхового відшкодування.

Розмір страхового відшкодування відповідача згідно генерального договору від 12.02.2016р. становить 150 000 гривень та зазначена сума є меншою, ніж розмір заподіяного позивачу матеріального збитку.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз зазначених норм законодавства дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювана шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, відповідальною за відшкодування спричиненої джерелом підвищеної небезпеки шкоди, в загальному порядку.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 68 480 (шістдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень (218 480 грн.. 150 000 грн.)..

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 1166, 1172, 1188, 1192, 1194 ЦК України ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 43, 76, 81, 89, 95, 110, 133, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН, 65076, АДРЕСА_1) до Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (, 65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1) про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (, 65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (ІПН, 65076, АДРЕСА_1) матеріальну шкоду у розмірі 68 480 (шістдесят вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень.

Стягнути з Комунального підприємства «Одесміськелектротранс» (, 65007, м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1) на користь ОСОБА_1 (ІПН, 65076, АДРЕСА_1) судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту цього рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення суду складено 04.06.2018 року.

Суддя: Домусчі Л.В.