АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

22 червня 2018 року

м. Харків

справа № 646/4285/17

провадження № 22-ц/790/3611/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1,

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова, постановлене 27 квітня 2018 року, під головуванням судді Теслікової І.І., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив до ОСОБА_2 та просив стягнути з відповідача 546420,00 грн. за договором позики оформленого у вигляді боргової розписки від 19.02.2014 року та витрат на правову допомогу у вигляді 50000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 19.02.2014 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_2 взяв у борг у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 21 000 долари США, але свої зобов'язання щодо повернення коштів не виконав. 10.06.2017 року позивачем була направлена вимога на адресу відповідача щодо повернення боргу, проте залишилась без відповіді та задоволення.

Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 596420 грн. суму судового збору у розмірі 5464,20 грн. та судові витрати у розмірі 320 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні 50000 грн. витрат на правничу допомогу та постановити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 50000 грн. витрат за надання правової допомоги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що він заявив вимогу про стягнення з відповідача 50000 грн. витрат на правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 07.06.2017 року, крім того, до матеріалів справи була долучена копія прибутково-касового ордеру № 06/17 від 07.06.2017 року на суму 50000 грн., прийнятих від ОСОБА_1 Вказує на те, що судом першої інстанції було зазначено, що договір про надання правової допомоги був не підписаний самим позивачем, проте суд не звернув увагу, що всі листи договору були підписані ОСОБА_1 в тому числі і останній лист з реквізитами, де в графі «Клієнт» стоїть його підпис. В своїх додаткових письмових поясненнях до апеляційної скарги зазначає, що на цей час, роботи, які були виконанні в інтересах позивача, складають суму у розмірі 30 858 грн., наступні дії, які будуть вчинені в поряджу даної справи - представництво інтересів в апеляційній інстанції, супровід виконавчого провадження. Звертає увагу суду на те, що сума сплачена позивачем за надання йому допомоги не виходить за рамки розумних розцінок і при подальшому виконанні усіх необхідних правових процесуальних дій, передбачених договором, сума сплачена позивачем буде навіть менша ніж сума за виконані роботи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу у розмірі 596420 грн. суму судового збору у розмірі 5464,20 грн. та судові витрати у розмірі 320 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стаття 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною З ст. ст.137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, участь адвоката, який представляє інтереси відповідача у справі, та факт надання ним правової допомоги підтверджено договором про надання правової допомоги (а. с. 31-33), копією наказу № 2-к від 02.09.2016 року про прийняття на роботу за сумісництвом (а.с. 84), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 127), актом № 1 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 07.06.2017 року (а.с. 125-126), копією прибутково касового ордеру № 06/17, в якому зазначено: прийнято від ОСОБА_1, підстава: договір про надання юридичних послуг б/н від 07.06.2017 року, сума: 50000 грн.

У п. 3.1 даного договору сторонами встановлено, що за надання правової допомоги за цим договором оплата послуг виконавця за цим договором складає 50 000 грн.

Помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що договір про надання правової допомоги від 07.06.2017 року не підписаний позивачем, оскільки підпис позивача міститься на кожній сторінці договору, факт укладення якого його сторони підтверджують.

Відмовляючи у стягненні витрат на правничу допомогу суд першої інстанції зазначив також про те, що правову допомогу надавав ОСОБА_3, а не ОСОБА_4

Між тим, суд не звернув уваги на той факт, що адвокат ОСОБА_3 перебуває з ФОП ОСОБА_4 у трудових правовідносинах, в рамках яких і здійснював свої обов*язки щодо надання правничої допомоги позивачу.

Між тим, відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Колегія судді не вважає такими, що підлягають відшкодуванню витрати на відвідування відділу поштового зв*язку оцінені у 920 грн., оскільки такі дії не потребують фахових знань адвоката.

Участь представників у судових засіданнях оцінені у 9200 грн., на думку колегії суддів можуть бути компенсовані лише частково, оскільки загальна тривалість судових засідань у суді першої інстанції у цій справі становила лише 7 хвилин 18 секунд.

Вирішуючи справу суд першої інстанції мав вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених лише в суді першої інстанції, тому, перевіряючи правильність і законність оскаржуваного рішення суду, колегія суддів не вважає, що у суду першої інстанції були підстави для відшкодування витрат пов*язаних із скаладнням апеляційної скарги, доповнень до апеляційної скарги та участю представника в апеляційному розгляді справи, оцінені загалом у 10 000 грн.

Дослідивши перелік наданих послуг та робіт, виконаних в межах договору про надання правової допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та значенням справи для сторони, колегія суддів вважає, з урахуванням вимог розумності та справедливості, на відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді першої інстанції стягнути з відповідача 10 000 грн.

Згідно з положеннями пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає зміні в частині суми стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376 ч. 1 п. 1, п. 2, п. 5, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2018 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядалось.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна