Дата документу 11.12.2018
Справа № 320/8632/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою

ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2, про встановлення факту спільного проживання,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою, яку в подальшому уточнив, в якій просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 28 червня 2006 року за адресою: вулиця Польова, буд. 22 в м. Мелітополі Запорізької області.

В обґрунтування заяви вказує, що його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 16.02.1982 року його мати уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на «Демченко». Він фактично проживав разом із своєю матірю за адресою вул. Польова, буд. 22 в м. Мелітополі, хоче місце реєстрації є: АДРЕСА_1. 12.05.1992 року мати склала на його імя заповіт, а 28.06.2006 року вона померла. Після смерті матері він залишився проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3. Крім того, після смерті його матері відкрилась спадщина у вигляді 29/50 часток житлового будинку № 22 по вул. Польовій , яка належала останній на праві приватної власності. Таким чином, вставлення факту спільного проживання із спадкодавцем необхідно заявнику для подальшого оформлення своїх спадкових прав.

В судовому засіданні заявник підтримав викладені в уточненій заяві вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначила, що заявник є її батьком. Підтвердила факт проживання заявника ОСОБА_1 із своєю матірю ОСОБА_3, яка померла 28.06.2006 року за адресою м. Мелітополь, вул. Польова, буд. 22. А після її смерті він залишився проживати у вказаному будинку.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІІІ-УР № 615048 видане 21.04.1961 року, батьками ОСОБА_1 є: мати - ОСОБА_5, батько - ОСОБА_4 /а.с.4/.

16.02.1982 року мати заявника ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6, про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЖС № 482011 видане 16.02.1982 року, після реєстрації якого змінила прізвище на «Демченко» /а.с.5/.

За час життя ОСОБА_7 12.05.1992 року склала заповіт на імя ОСОБА_1, відповідно до якого заповідала йому все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось. В заповіті вказано- ім»я, по-батькові заповідача- Мірослава Опанасівна /а.с.6/.

28.06.2006 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 048040 видане 29.06.2006 року /а.с.7/.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень, викладених у. п.п.2,23 Постанови Пленуму ВСК України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Як вбачається з копії паспорту заявника його місце реєстрації зазначено: АДРЕСА_2.

Однак, той факт, що заявник фактично постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується довідкою голови квартального комітету № 1 від 07.12.2018 року та показами свідка.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_1 є його сусідом, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (яка стикається з вул. Польовою), буд. 22. Свідок вказав, що заявник проживав разом із своєю матірю, яка в 2002 році захворіла та він здійснював за нею догляд на день її смерті. Також зазначив, що заявник й досі проживає в цьому будинку.

Таким чином, оскільки місце проживання ОСОБА_1 відрізнялося від місця його реєстрації, й послугувало зверненню заявника до суду із вказаною заявою.

Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення.

Таким чином, суд вважає доведеним факт спільного проживання заявника на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявнику необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Керуючись ст.ст.3,12,258,259,265,273,315,354,355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем своєю матір»ю ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 28 червня 2006 року на час відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7.

Заінтересована особа: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_9.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова