Справа №162/667/18
Номер провадження 2/162/278/2018
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2018 року смт. Любешів
Любешівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Гладіч Н.І.,
за участю секретаря Пилипчук Р.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любешів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 березня 2016 року померла її баба ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Новосільська, 28 в с. Любешівська Воля Любешівського району Волинської області, який належав їй на праві приватної власності.
Зазначила, що за життя ОСОБА_4 в її користь склала заповіт, посвідчений 03 грудня 2003 року ОСОБА_3 сільською радою Любешівського району, в якому зазначено, що все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також житловий будинок, літню кухню та всі надвірні споруди і взагалі все майно, яке буде належати на день смерті і на що матиме право заповідає позивачу. Від прийняття спадщини позивач не відмовлялася і своєчасно звернулася в нотаріальну контору з приводу оформлення спадщини за заповітом. Зазначає, що її батько, син покійної ОСОБА_2 проживав спільно з спадкодавцем до дня її смерті, досяг пенсійного віку, є непрацездатним, тобто має право на обовязкову частку в спадковому майні. Однак, відмовився від отримання своєї обовязкової частки у спадщині в її користь. На даний час позивач не може оформити право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок.
Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Новосільська, 28 в с. Любешівська Воля Любешівського району Волинської області та судові витрати у справі залишити за нею.
На розгляд справи в судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, у поданій до суду заяві позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, справу розглядати без її участі, судові витрати залишити за нею.
Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просив справу розглядати без його участі.
Представник відповідача ОСОБА_3 старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району в суд на розгляд справи не зявився, в.о. старости ОСОБА_5 подала до суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1, просила справу розглядати без участі представника старостинського округу.
На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши по справі письмові докази, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.
Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України визначено, що право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.
У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно частин 1 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З позовної заяви, поданих позивачем та витребуваних судом доказів вбачається, що покійній ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Новосільська, 28 в с. Любешівська Воля Любешівського району Волинської області.
21 березня 2016 року ОСОБА_4 померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЕГ № 179168 від 21 березня 2016 року.
Відповідно до заповіту від 03 грудня 2003 року, посвідченого виконавчим комітетом ОСОБА_3 сільської ради Любешівського району, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, а також житловий будинок, літню кухню та всі надвірні споруди і взагалі все майно, яке буде належати на день її смерті і на що матиме право заповідала ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) Н.М..
З оглянутих в суді матеріалів спадкової справи №149/2018 вбачається, що позивач як спадкоємець за заповітом в установленому порядку звернулася до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_6 з приводу оформлення права на спадщину після смерті ОСОБА_4, інший спадкоємець, який має право на обовязкову частку в спадковому майні після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2 син спадкодавця, який проживав спільно з спадкодавцем до дня її смерті, досяг пенсійного віку, є непрацездатним та який не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 за ОСОБА_1, про що подав відповідну заяву.
В суді доведено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернувшись в установленому порядку до державного нотаріуса Любешівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_6 по питанню оформлення права власності на спадкове майно, однак постановою державного нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані в с. Любешівська Воля по вул. Новосільська, 28 Любешівського району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вказаний житловий будинок.
Таким чином в суді доведена та обставина, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину та звернулася в установленому порядку по питанню оформлення права власності на спадкове майно, тому житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: Волинська область, Любешівський район, с. Любешівська Воля, вул. Новосільська, 28, перебувають у правомірному володінні позивача.
За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за нею.
Керуючись ст.ст.2, 4,12,13,76-78,141, 206, 258-268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 старостинського округу Любешівської селищної ради Любешівського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: вул. Новосільська, 28, с. Любешівська Воля, Любешівського району Волинської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий: