Справа № 367/2293/18
Провадження №2/367/3524/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

при секретарі Кузнецовій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області при судовому розгляді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому посилалася на те, що 11.12.2010 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Центрального відділу державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції м. Києва вона уклала шлюб з відповідачем (актовий запис №3725 від 11.12.2010 р.). Під час шлюбу 08.09.2011 року народився син ОСОБА_3.

07.12.2017 року до Ірпінського міського суду Київської області вона подала позов до відповідача про розірвання шлюбу. 28.12.2017 р. рішенням Ірпінського міського суду Київської області шлюб між нею та Відповідачем було розірвано.

28.09.2017 року вона і її син, у звязку з напруженим психологічним станом між нею та відповідачем вимушені були виїхати з помешкання, де проживали за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 і зараз мешкають окремо. Причиною цього стали постійні погрози Відповідача про їхнє з сином примусове фізичне виселення, оскільки власником житла, де вони мешкали і де вони з сином зареєстровані, є його мати ОСОБА_4 Усі погрози, зважаючи на жорстокість Відповідача, яку він застосував до неї, вона вважала такими, що він може їх втілити у життя, а тому боялась його.

У відповідності до витягу з протоколу засідання Ірпінської ПМПК від 10.05.2016 р. її син ОСОБА_3 має загальний недорозвиток мовлення 2-го рівня з затримкою психологічного розвитку, дрібною моторикою у стані формування з нестійкою керованою емоційно-вольовою сферою поведінки. Для усунення вказаних вад йому рекомендовано навчання та виховання за програмою для дітей із загальним недорозвитком мовлення дошкільного віку до початку навчання в школі та корекційно-розвивальні заняття з психологом.

У звязку з викладеним, вона вимушена була погодитись на запропоновану їй роботу без офіційного працевлаштування (з заробітною платнею до 6000 грн. на місяць) за місцем і графіком, який її влаштовує неподалік від дитячого навчального закладу, який відвідує її син - спеціального дошкільного навчального закладу №139 для дітей з порушенням мовлення.

З 01.03.2018 р. вона вже офіційно працює на посаді менеджер по роботі з клієнтами у ФОП «ОСОБА_5Л.» з посадовим окладом 4000 грн.

Власного житла не має, а тому вимушена з 28.09.2017 р. знімати одну кімнату у квартирі по домовленістю з власником з орендною платою 4100 грн. на місяць.

Таким чином, належний рівень розвитку сина вона одна не може забезпечити, оскільки утриманням, вихованням і його забезпеченням вона займається сама. Інколи, у тому числі й матеріально, їй допомагають її рідні та близькі.

08.02.2016р. у Збаразькій обєднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області (Підволочиське відділення) відповідач припинив підприємницьку діяльність і знявся з обліку, як фізична особа-підприємець (дата зняття з обліку: 08.02.2016; номер зняття з обліку: 060).

Під час проживання з відповідачем у шлюбі він постійно працював приватно і займався виготовленням та реалізацією меблів на замовлення.

Доходи відповідача були завжди достатніми, що давало їм можливість достойно жити. З зароблених разом спільних коштів купувались автомобілі, які відповідач використовував у роботі та в особистих цілях.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років на 2018 рік в Україні встановлюється з 01.01. по 30.06.- 1860,00 грн., з 01.07. по 30.11. - 1944,00 грн., а з 01.12. по 31.12.-2027,00 грн.

З урахуванням останніх змін, мінімальний розмір аліментів збільшено. Відтепер суд не може визначити на дитину відповідного віку розмір аліментів менше ніж 50% прожиткового мінімуму, а це буде дорівнювати: з 01.01. по 30.06. - 930,00 грн., з 01.07. по 30.11. - 972,00 грн., а з 01.12 по 31.12.- 1013,50 грн.

А тому Відповідач, який фізично здоровий та працездатний, може сплачувати аліменти на рівні, який би міг забезпечити фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток спільного сина, з врахуванням його віку, а також його додаткових потреб. Вважає, що сума аліментів щомісячно 3500 (три тисячі пятсот) грн. із збільшенням на суму щомісячних інфляційних втрат, як раз буде достатньою.

Вона постійно вживала заходи щодо одержання аліментів з Відповідача, але вони не були одержані у результаті його ухилення від їх сплати. Вона неодноразово нагадувала Відповідачу про обовязок батька щодо утримання спільної дитини і вимагала від нього участі в її утриманні, але отримала відмову. Вона неодноразово зверталася до своєї свекрухи - матері Відповідача - ОСОБА_4, щоб вона вплинула на свого сина з метою, щоб він сплачував грошові кошти на утримання сина. Вона повідомляла їй, що говорила з сином про обовязок утримувати сина, однак той навідріз відмовлявся це робити. З вказаного приводу вони спілкувалися, вели переписку. Вона неодноразово пропонувала Відповідачеві нотаріально укласти договір про сплату аліментів та визначення місця проживання дитини. Він, спочатку, погоджувався це зробити, навіть надавав їй свої дані для укладення договору. Вона зверталася до юриста, який підготовив проект договору. З Відповідачем вона визначали дату відвідин нотаріуса, щоб той його засвідчив. ОСОБА_6 безпідставно відмовлявся підписувати договір. Він мотивував це тим, що не буде сплачувати кошти їй особисто, а оскільки він вважав, що можна кошти на утримання дитини не платити взагалі, вигадував, що краще напише їй відмову від дитини. У визначений час, у звязку з викладеним, від відвідин нотаріуса він відмовлявся. Відповідачеві вона пропонувала укласти відповідні і аналогічні договори в жовтні 2015 р., в травні 2016 р. та серпні 2017 р.

Таким чином, вона вважає, що Відповідач ОСОБА_2 ухилявся від обовязку утримувати свого малолітнього сина, умисно ухилявся від сплати аліментів, а тому повинен сплатити їй, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 за минулий строк в розмірі і з розрахунку 3500 (три тисячі пятсот) грн., щомісячно, починаючи з 01.09.2015 р. по день подачі нею заяви.

У звязку з вищевикладеним, просила суд стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь неї

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 3500 (три тисяч пятсот) грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня подання нею позовної заяви до повноліття дитини, а саме до 08.09.2029 р. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь неї, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 3500 (три тисячі пятсот) грн., щомісячно, за минулий строк, починаючи з 01.09.2015 р. по день подачі позовної заяви та стягнути з відповідача всі судові витрати.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила його задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов підтримав частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісяця з дня подання позову до суду.

В іншій частині позовних вимог просить відмовити.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким що підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що сторони 11.12.2010 р. зареєстрували шлюб (а.с. 13). Від шлюбу мають сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 14).

Згідно рішення Ірпінського міського суду від 28.12.2017р. шлюб було розірвано (а.с. 19)

Враховуючи напружені відносини, які склалися між сторонами, позивачка разом з дитиною 28.09.2017 року залишила спільне з відповідачем місце проживання і переїхала проживати окремо.

Стаття 150 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_6 до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази, що він вживав заходів, щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше ніж за три роки.

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 3,500 грн. щомісячно. Однак, як слідує з пояснень представника відповідача останній не має змоги виплачувати аліменти в такому розмірі, так як він не працює, про що надав довідку з пенсійного фонду щодо індивідуальних відомостей про зареєстровану особу. Представник відповідача повідомив, що відповідач в змозі надати допомогу на утримання дитини в розмірі 1500 грн. щомісячно.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум для дітей віком від 6 о 28 років на 2018 р. в Україні встановлюється з 01.01. по 30.06.-1860 грн. з 01.07. по 30.11.-1944 грн., а з 01.12.-2027 грн.

З врахуванням останніх змін мінімальний розмір аліментів збільшено до 50 % прожиткового мінімуму, а це відповідно : з 01.01. 930 грн. з 01.07. по 30.11. 972 грн.. з 01.12. по 31.12.- 1013 грн. 50 коп.

Враховуючи викладене суд стягує з відповідача на користь позивача на утримання дитини 2000 грн. щомісячно.

Щодо стягнення аліментів з відповідача за минулий період, починаючи з 01.09.2015 року, то в цій частині позовних вимог , суд відмовляє в задоволенні позову по слідуючих підставах:

Як встановлено в судовому засіданні і стверджує сама заявниця вона, забравши дитину 28.09.2017 року залишила спільне з відповідачем місце проживання. Тобто спільно сторони не проживають з 28.09.2017 року. Позивачка не надала суду доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати.

Позивач мала можливість звернутися до суду про стягнення аліментів в любий час, як тільки відповідач почав ухилятись від обовязку утримувати дитину, однак, з позовом про стягнення аліментів звернулась тільки 30.03.2018 року.

Враховуючи стан здоровя дитини, необхідність його лікування, тощо, не позбавляє позивача звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину, згідно ст. 185 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_6 до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_6 до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ст. ст. 180, 181 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_6 до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави також підлягає судовий збір.

На підставі ст. 84, 180-182 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.., щомісячно починаючи стягнення з дня подання позовної заяви, а саме з 30.03.2018р. і до повноліття дитини, а саме 08.09.2029р.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

В іншій частині задоволення позовних вимог - відмовити.

Повний текст рішення буде виготовлено на протязі десяти днів, а саме 23.08.2018року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з моменту виготовлення повного тексту рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Саранюк