Справа № 473/3349/18
"11" грудня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним,
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вознесенської міської ради про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним в якому зазначала, що 01 липня 2002 року вона придбала у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 6/10 часток житлового будинку АДРЕСА_1 уклавши між собою письмовий договір купівлі-продажу.
В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за №415.
Нотаріально договір сторони не посвідчували.
Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавці передали покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. Разом з тим покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».
ІНФОРМАЦІЯ_1 продавець ОСОБА_6 помер.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла продавець ОСОБА_7
У 2018 році ОСОБА_1 дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні будинком.
Враховуючи ухилення сторін договору від його нотаріального посвідчення на час укладення правочину та неможливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об'єктивних причин (продавці померли, право власності на майно зареєстровано за покупцем), а тому позивачка просила суд визнати такий договір дійсним.
Ухвалою суду від 20 листопада 2018 року первісного відповідача по справі - Вознесенську міську раду замінено на належних - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Представник позивачки ОСОБА_8 в судове засідання не з'явилася.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи за місцем їх реєстрації, причини неявки суду не повідомили.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивачка в своїй заяві не заперечувала проти такого порядку вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 01 липня 2002 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 6/10 часток житлового будинку АДРЕСА_1 зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржі за №415.
Покупець зареєструвала право власності в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».
Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов'язання.
ІНФОРМАЦІЯ_1 продавець ОСОБА_6 помер.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла продавець ОСОБА_7.
У 2018 році ОСОБА_1 дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні будинком.
Судом встановлено, що сторони договору в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. В той же час нотаріальне посвідчення договору на час розгляду справи неможливе, оскільки продавці майна померли, право власності на будинок вже зареєстроване ОСОБА_1
Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.
При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна).
З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.
Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов - задоволенню.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним - задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований 01 липня 2002 року на Вознесенській універсальній товарно-сировинній біржіпро що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис за №415, за яким ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 6/10 часток житлового будинку АДРЕСА_1
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовими заявами відповідачів, які можуть бути подані протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Вуїв О.В.