22-ц/775/371/2018(м)
263/1900/18

Головуючий в 1 інстанції Киян Д.В.
Доповідач Лопатіна М.Ю.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
30 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Лопатіної М.Ю.,
суддів Биліни Т.І., Принцевської В.П.
при секретарі Зал Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Приватне акціонерне товариство «Азовзагальмаш»,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року, -
в с т а н о в и в:
19 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що кадрова служба Комбінату громадського харчування виробничого об'єднання «Азовмаш» Донецького обласного управління громадського харчування, де вона працювала з 1989 року по 1991 рік, помилково поставила у її трудову книжку штамп іншого підприємства - Комбінату громадського харчування виробничого об'єднання «Ждановтяжмаш», яке на теперішній час не значиться зареєстрованим в реєстрі ЄДРПОУ. З огляду на викладене, просила суд встановити факт трудових відносин між нею та Комбінатом громадського харчування виробничого об'єднання «Азовмаш» Донецького обласного управління громадського харчування в період з 14 серпня 1989 року по 22 січня 1991 року на посаді бухгалтера централізованої бухгалтерії, з 23 січня 1991 року по 07 лютого 1991 року на посаді касира - контролера у їдальні №14 і з 08 лютого 1991 року по 16 грудня 1991 року на посаді касира - контролера у їдальні №9 згідно із записами у її трудовій книжці за порядковими номерами №17, 18, 19, 20 на сторінці 12 та 13.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року провадження по справі було закрито.
З таким судовим рішенням заявник не погодилась та подала на нього апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що місцевим судом не були повно зясовані обставини у справі, не допитані зазначені нею свідки, які б могли б підтвердити той факт, що вона працювала в Комбінаті громадського харчування виробничого об'єднання «Азовмаш» Донецького обласного управління громадського харчування.
Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ст. 315 ЦПК України визначено не вичерпний перелік фактів, що мають юридичне значення та можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження, а тому у суду були відсутні підстави для закриття провадження у справі.
Заявник ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Як розяснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість таких справ суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.
Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету ОСОБА_2 України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Крім того згідно п. п.2.6, 2.8. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов'язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при ОСОБА_2 Криму.
Отже, приймаючи до уваги те, що існує позасудовий порядок встановлення факту в даних правовідносинах, яким заявник не скористалась, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п.1.ч.1.ст. 255 ЦПК України.
З урахуванням викладеного, не заслуговують на увагу твердження заявника про те, що суд першої інстанції не допитав свідків за її клопотанням.
Інші доводи апеляційної скарги є також необґрунтованими і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство повязує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскарженої ухвали суду.
У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржена ухвала - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 20 квітня 2018 року залишити без змін.
Повний текст судового рішення складено 01 червня 2018 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: