Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/415/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29.05.2018 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської областів складі :

головуючого судді Надопта А.А.,

секретаря судового засідання Онисько С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Виноградівського районного суду із позовом до ОСОБА_7, третя особа: орган опіки та піклування Виноградівської РДА про позбавлення батьківських прав.

Вимогу позову мотивовано тим, що 23.08.2003 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Шаланківської сільради Виноградівського району Закарпатської області, про що відповідно складено актовий запис за №8.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей-донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2015 року за N0299/2209/15-11 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.01.2017 року за №299/2930/16-ц місце проживання дітей визначено разом із позивачкою ОСОБА_1

Підставою звернення до суду є те, що батько дітей-відповідач ОСОБА_4 починаючи з 2014 року, проживає окремо, має іншу сім»ю та дитину та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дівчат. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача ОСОБА_4 Діти знаходиться на повному утриманні позивача ОСОБА_1

Комісією виконкому Шаланківської сільради було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживають неповнолітні діти. Перевіркою встановлено, що для дітей позивачки створені всі необхідні умови для їх здорового та всебічного розвитку.

Відповідач ОСОБА_4 ніяким чином не піклується про своїх дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дівчатами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Відповідач має вже другу сім»ю.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір»ю, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд заявленого позову без його участі, на задоволені позову наполягає та просить суд такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Представник органу опіки та піклування Виноградівської РДА в судове засідання не з»явився, однак подав до суду заяву про розгляд заявленого позову без його участі, вимоги позову підтримує.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч.4 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами,утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу,та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людиниу справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria SandersS.A.v.Spain).Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справиє порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з'явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Згідно ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Так, судом встановлено, що 23.08.2003 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Шаланківської сільради Виноградівського району Закарпатської області, про що відповідно складено актовий запис за №8.

Від спільного подружнього життя у сторін народилося двоє дітей-донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 16.12.2015 року за N0299/2209/15-11 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26.01.2017 року за №299/2930/16-ц місце проживання дітей визначено разом із позивачкою ОСОБА_1

Підставою звернення до суду є те, що батько дітей-відповідач ОСОБА_4 починаючи з 2014 року, проживає окремо, має іншу сім»ю та дитину та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дівчат. Всі питання щодо виховання дітей вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача ОСОБА_4 Діти знаходиться на повному утриманні позивача ОСОБА_1

Комісією виконкому Шаланківської сільради було проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї в якій проживають неповнолітні діти. Перевіркою встановлено, що для дітей позивачки створені всі необхідні умови для їх здорового та всебічного розвитку.

Відповідач ОСОБА_4 ніяким чином не піклується про своїх дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дівчатами в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Відповідач має вже другу сім»ю.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір»ю, свідомого нехтування нею своїми обов'язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов'язків.

Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків мас місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини. її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно з ст. ст. 150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів, щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У зв'язку з цим зазначений орган необхідно залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог.

Згідно із ч. 1 ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

За таких обставин, з метою захисту прав та законних інтересів дітей, суд прийшов до переконання, що відповідачка ОСОБА_4 має бути позбавлена батьківських прав з підстав, встановлених законом, поскільки цього вимагають інтереси малолітніх дітей.

Названі дії у відповідності до ст. 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 77-83,259, 263-268, 272, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстровану в АДРЕСА_1, останнє відоме місце проживання АДРЕСА_2. Виноградівського району батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

ГоловуючийА. А. Надопта