31 травня 2018 року м. Словянськ Єд. унік. № 243/4026/18
Провадження № 2/243/1681/2018
Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Мінаєв І.М.,
при секретарі судового засідання Янчевському В.Ю.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
У травні 2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є власником будинку № 15 по пров. Смольному (ОСОБА_4), м. Словянська Донецької області на підставі свідоцтва про право власності за законом від 26.11.2012 року. Окрім позивача, у належному їй будинку зареєстровані відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Фактично в квартирі відповідачі не проживають з травня 2014 року і по сьогоднішній день. Їх особисті речі в квартирі відсутні, поштова кореспонденція на їх прізвища не надходить. Фактичне місце проживання відповідачів на сьогоднішній день позивачці невідоме, відомо, що вони виїхали за межі України. Просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме буд. № 15 по пров. Данили Галицького(Смольний) м. Словянська Донецької області.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному сайті суду, до судового засідання не з'явилися і не повідомили суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 26.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 4198, ОСОБА_1 є власником буд. № 15 по пров. Смольному в м. Словянську Донецької області. (а. с. 9,13-15)
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 123860814 від 15.05.2018 року, ОСОБА_1 є власником будинку № 15 по пров. Смольному м. Словянська Донецької області. (а. с. 21)
Згідно з довідкою від 07.05.2018 року, виданою виконавчим комітетом Словянської міської ради, у будинку № 15 по вул.. Данила Галицького м. Словянська Донецької області зареєстровані ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 12)
У відповідності до акту № 14 від 11.05.2018 року, складеного керівником комітету громадськості мікрорайону «Черевківка» м. Словянська, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані, але фактично не проживають в ІНФОРМАЦІЯ_2 з травня 2014 року по сьогоднішній день, їх особисті речі у вказаній квартирі відсутні. (а. с. 11)
Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 Цивільного Кодексу України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, тому має право вільно розпоряджатися належною їй власністю.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
В судовому засіданні встановлено, що в спірній квартирі, власником якої є ОСОБА_1, зареєстровані відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_2 як члени сімї власника (дочка та зять), які фактично за цією адресою не проживають з травня 2014 року, тобто більше року.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування буд. № 15 по вул.. Данила Галицького (Смольний) м. Словянська.
Керуючись ст. ст. 4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 УЦ України, ст. 150 ЖК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_1), а також ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 15 по пров. Данила Галицького (Смольний) міста Словянська Донецької області.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Суддя
Словянського міськрайонного суду ОСОБА_6