Справа № 709/541/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності у порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 7 березня 2017 року помер її батько ОСОБА_2. Заповіту він не складав і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами. Позивач прийняла вказану спадщину, оскільки подала відповідну заяву до нотаріальної контори, однак позбавлена можливості оформити свої спадкові права у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. За таких обставин позивач звернулася до суду та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами.

У судове засідання сторони не з'явились. Позивач у позові просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач надіслав до суду лист, в якому проти задоволення позовних вимог не заперечував і просив розглянути позов за відсутності свого представника (а.с. 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

7 березня 2017 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 7 березня 2017 року серії І-СР № 301103 (а.с. 6).

Згідно з довідками Красенівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 12 березня 2018 року № 77 (а.с. 12) та від 14 березня 2018 року № 80 (а.с. 11), виданих на підставі погосподарської книги № 5 (особовий рахунок 0401), ОСОБА_2 до дня смерті був зареєстрований і постійно проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із дочкою ОСОБА_1 (позивач) та за ним числиться житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за вказаною вище адресою, яким він володів на праві власності, однак правовстановлюючі документи на нього не виготовлювалися.

Позивач є донькою ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 1 грудня 1999 року серії І-СР № 056780 (а.с. 9).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Шевченка, 53, с. Красенівка, Чорнобаївський район, Черкаська обл., на належній ОСОБА_2 земельній ділянці для ведення особистого селянського господарства площею 0,3391 га, кадастровий номер :01:000:0488, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку від 27 квітня 2010 року серії ЯК № 414623 (а.с. 10).

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 19 квітня 2018 року вих. № 360-01/16 (а.с. 27), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 21), після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори надійшла заява позивача про прийняття спадщини

(а.с. 28).

Разом з тим, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

Зокрема, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 13 березня 2018 року (вих. № 248/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та розяснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 8).

Водночас судом встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними спорудами закінчені будівництвом, що підтверджується даними технічного паспорту (а.с. 14-16), та має ринкову вартість у розмірі 54600,00 гривень, що підтверджується копією висновку про вартість обєкта оцінки від 14 березня 2018 року (а.с. 13).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день його смерті, тобто 7 березня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач відповідно до приписів ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач на момент смерті проживала зі спадкодавцем, а також вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини .

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка народилася у с. Красенівка Чорнобаївського району Черкаської області, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: вул. Шевченка, 53, с. Красенівка, Чорнобаївський район, Черкаська область, ринковою вартістю 54600,00 гривень, що належав її батькові - ОСОБА_2, який помер 7 березня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай