Справа № 502/2406/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Балана М.В.,

за участі секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кілія

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2

до

ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Орган опіки та піклування в особі Кілійської районної державної адміністрації

про

позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачі 18.12.2017 року звернулись до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. 03.05.2018 позивачі надали уточнену позовну заяву, відповідно до якої просять позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; встановити опіку ОСОБА_1 над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; встановити опіку ОСОБА_2 над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2; а також стягнути з відповідача аліменти на користь опікунів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 930 гривень на кожного, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

З позовної заяви та уточненої позовної заяви вбачається, що ОСОБА_3 є донькою сестри позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 року вона народила сина ОСОБА_7. Його батько невідомий. ОСОБА_3 отримувала соціальну допомогу як одинока матір на утримання сина. Відповідач практично не займалась вихованням сина, постійно залишала дитину на інших людей або залишала у своєї матері та зникала на декілька днів, місяців.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 народила доньку ОСОБА_6 в період перебування в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4. Відповідач з останнім не проживали спільно та не вели господарство. ОСОБА_3 також належним чином не виконувала своїх батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки та залишала її на бабусю ОСОБА_2. Навіть після народження другої дитини ОСОБА_3 не змінила свого ставлення до виховання, а також до свого способу життя. Вона не піклується про своїх малолітніх дітей. Останні часто залишались голодні та без догляду. Будинок, в якому вона мешкала з дітьми, став занедбаним, у зв'язку з несплатою комунальних послуг там відсутні електропостачання та водопостачання.

З лютого 2016 року відповідач залишила ОСОБА_5 в позивача ОСОБА_1, а ОСОБА_6 у позивача ОСОБА_2 та зникла. До теперішнього часу діти знаходяться на піклуванні у позивачів.

21.04.2016 року ОСОБА_4 визнав доньку ОСОБА_8, про що були внесені відповідні зміни до актового запису, однак на теперішній час він знаходиться в «Ізмаїльській установі виконання покарань № 22», як підозрюваний у вчинені злочинів за ознаками ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 ККУкраїни.

Відповідач отримувала допомогу на утримання дітей, однак витрачала її за власними потребами. Вона постійно ігнорує будь яке спілкування з дітьми, не займається їх вихованням, не утримує їх, веде аморальний спосіб життя.

На теперішній час ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з позивачем ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, а також навчається в третьому класі Кілійської НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3-ліцей». ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з позивачем ОСОБА_2 та знаходиться на її утриманні, а також навчається в першому класі Кілійської НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3-ліцей».

Позивачі, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, однак від них на адресу суду надійшли заяви, відповідно до яких вони зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та просять розглянути справу за їх відсутності.

Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, за викликом суду в судове засідання не з'явилась, однак від неї надійшла заява, відповідно до якої вона зазначає, що визнає позовні вимоги в повному об'ємі, а також просить розглянути справу за її відсутності.

Представник органу опіки та піклування в особі Кілійської районної державної адміністрації, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, відповідно до якої зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності.

Таким чином, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_5, матір'ю якого вказана ОСОБА_3, про що було складено відповідний актовий запис за № 97, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.05.2008 року. Відомості про батька записані зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилась ОСОБА_6, батьками якої записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про що складено відповідний актовий запис за № 169, що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.04.2016 року.

У відповідності до педагогічної характеристики № 419 від 17.11.2017 року, наданої директором Кілійського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 3 - ліцей», ОСОБА_5 є учнем 3-Б класу. За період навчання з 01.09.2016 року по 20.11.2017 рік мати хлопчика не цікавилась його навчанням, не відвідувала батьківські збори. ОСОБА_5 проживає в родині ОСОБА_1, яка займається його вихованням. Систематично приходить до школи, цікавиться його навчанням. ОСОБА_5 завжди приходить до школи чисто вдягнутим та підготовленим до уроків, заняття він не пропускає

З педагогічної характеристики від 05.12.2017 року наданої директором Кілійського НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 - ліцей», вбачається, що ОСОБА_6 є ученицею 1-Б класу з 01.09.2017 року. Її привела до школи ОСОБА_2, яка є бабусею дівчинки. ОСОБА_3, яка є матір'ю ОСОБА_6, живе окремо від дітей. Вона не займається вихованням доньки, не цікавиться її успіхами в навчанні.

Відповідно до характеристики № 1276 від 28.11.2017 року, наданої головним лікарем КБУ Кілійська ЦРЛ на ОСОБА_1, остання з 2010 року працює старшою медсестрою хірургічного відділення Кілійської ЦРЛ. За час праці вона проявила себе висококваліфікованим, досвідченим робітником, віддана своїй професії, є організатором хірургічної роботи в відділенні серед середнього медичного персоналу. ОСОБА_1 є інтелігентною, добропорядною особою, вона відповідальна та користується авторитетом серед колег.

З характеристики № 19 від 05.12.2017 року, наданої директором ЧП «Престиж» на ОСОБА_2, вбачається, що остання працює в кафе «Візіт» приватного підприємства «Престиж» з 02.01.2002 року на посаді кухаря, має середньо-спеціальну освіту. Вона є високопрофесійним та відповідальним робітником, дисциплінарних стягнень не має. ОСОБА_2 є працелюбною та добропорядною особою, знаходиться в приязних відносинах з колегами, шкідливих звичок не має.

Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 23.11.2017 року, складеного депутатом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_10, за адресою проживання ОСОБА_1: АДРЕСА_1, проживає також її мати ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, та її племінник ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. Умови проживання дитини у вказаному будинку належні, хлопчик має свою окрему кімнату, яка облаштована всім необхідним для навчання та відпочинку. В будинку облаштовані санвузол, кухня, кімнати, де дотримуються чистота та порядок. В родині панують доброзичливі стосунки, дитина виховується працелюбною та відповідальною.

У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов від 26.02.2016 року, складеного педагогічною комісією, за адресою проживання ОСОБА_3: АДРЕСА_2, умови проживання незадовільні. В будинку не має електроенергії, опалення, холодильника, там холодно, а також вода є тільки в колодязі на вулиці. ОСОБА_3, яка є матір'ю малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6, недбало ставиться до виховання дітей, не приділяє їм належної уваги, зловживає спиртними напоями. Їх сім'я потребує соціального супроводу.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 01.12.2017 року, складеного депутатом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області ОСОБА_12, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3, разом з нею впродовж двох років живе її онука ОСОБА_6. Мати дівчинки ОСОБА_3 за цей час не виявляла інтересу до своєї дитини, не забезпечувала її матеріально, не брала участі у її вихованні. В зазначеному будинку створені комфортні умови для проживання дитини.

Відповідно висновку № 20/878 від 23.05.2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її дітей, адже вона взагалі не займається їх вихованням, не має постійного місця проживання, не створює належних умов для їх розвитку та проживання, не забезпечує їх харчуванням та необхідним одягом, має звичку залишати дітей на родичів т зникати на певний час. В 2015 році сім'я ОСОБА_3 потрапила під контроль служби у справах дітей Кілійської РДА через неналежне виконання матір'ю своїх батьківських обов'язків З цей період спеціалістами справах дітей Кілійської РДА провадились неодноразові бесіди з ОСОБА_3 стосовно виконання нею батьківських обов'язків відносно малолітніх дітей, їй роз'яснювались її обов'язки щодо участи у вихованні та утримання доньки та сина, наголошувалось на необхідності створення для них належних умов проживання, також її було попереджено про адміністративну відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Однак, на теперішній час ОСОБА_3 не змінила своє байдуже ставлення до участі в житті своїх малолітніх дітей, вона проживає у третіх осіб, ніде не працює та не вживає жодних заходів для повернення дітей в сім'ю.

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір'ю неповнолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,, фактично самоусунулась від належного утримання та виховання дітей і не бажає змінити своє ставлення до виконання своїх батьківських обов'язків. У зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ОСОБА_3 своїми батьківськими обов'язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її малолітніх дітей.

Відповідно до статті 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми, які залишилися без батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, враховуючи наведені норми цивільного та сімейного законодавства, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,81, 141, 200, 206, 263-265 ЦПК України, суд, суд -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно її малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначивши його опікуном ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, призначивши її опікуном ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 930 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову - 18.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, аліменти на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 930 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позову - 18.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_9 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Одеської області.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан