АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/12856/17

Провадження № 22-ц/790/2209/18

30 травня 2018 року

м.Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Чабан А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 15 січня 2018 року(суддя Довготько Т.М.) по справі № 643/12856/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - Московський відділ державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

В обґрунтування позову зазначає, що від шлюб з ОСОБА_1 мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 18 травня 2007 року з ОСОБА_1 на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки Владислави у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04 травня 2007 року і до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, установленого на одну дитину.

10 квітня 2017 року Московським ВДВС ХМУЮ складено перерахунок заборгованості по аліментам за період з 01 березня 2016 року по 01 березня 2017 року, згідно якого за ОСОБА_1 обліковується борг у сумі 11503,50 грн., який сплачено лише у серпні 2017 року.

Відповідач прострочив зобов'язання зі сплати аліментів, а тому просить стягнути пеню за період з 01 березня 2016 року по 01 березня 2017 року у сумі 4334 грн. 89 коп.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача проти позову заперечував. Представник третьої особи Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області позов ОСОБА_3 підтримав.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 15 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суму неустойки (пені) по заборгованості за сплату аліментів за період з березня 2016 року по лютий 2017 року у розмірі 3992 грн. 27 коп.

В іншій частині позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду мотивовано тим, що аліменти ОСОБА_1 сплачено несвоєчасно, що не заперечується самим відповідачем. Доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, відповідачем не надано, а тому наявні підстави для нарахування неустойки згідно розрахунку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову; також просить виключити з тексту (абзац 4-ий описовій частині) рішення наступні слова:«Крім того, підтвердив, що дійсно мав заборгованість по аліментам у розмірі 11503,50 грн., яка була сплачена ним у серпні 2017 року ».

Він платив аліменти, а тому відсутні підстави для стягнення з нього неустойки (пені).

Виконавче провадження про стягнення з нього аліментів відкрито 02 вересня 2016 року, неустойка (пеня) за несплачені аліменти стягнута судом за період з березня 2016 року - по лютий 2017 року, тобто до видачі судом виконавчого листа та відкриття виконавчого провадження.

З березня 2016 року до січня 2017 року на виконання зобов'язань щодо сплати аліментів ним здійснено через службу міжнародних грошових переказів «WESTERN UNION» грошові перекази на користь ОСОБА_4 в іноземній валюті, з яких позивачка визнала, що отримала 1350 доларів США.

В банках йому відмовляли ввести у квитанції графу щодо призначення платежу, посилаючись на те, що ця графа не передбачена у цих переказах.

Судовими рішеннями попередніх судів встановлено відсутність у нього боргу по аліментам.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позовні вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з тих обставин, з березня 2016 року по лютий 2017 року ОСОБА_1 аліменти своєчасно не сплачував, а тому пеня за цей період підлягає стягненню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2006 року по 25 березня 2008 року

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 18 травня 2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки Владислави у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 04 травня 2007 року і до її повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, установленого на одну дитину.

Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного державним виконавцем Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області заборгованість ОСОБА_1 . по аліментам станом на 01.04.2017 року складає 11503,50 грн. /а.с.26-27/.

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов'язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 березня 2016 року № 6-300цс16.

Посилання ОСОБА_1 щодо відсутності у нього заборгованості за аліментами, а тому підстави для нарахування пені відсутні судом не приймається.

Наявність заборгованості та її розмір -11503,50 грн. у судовому порядку ОСОБА_5 не оскаржував.

Державний виконавцем визначено суму заборгованості по аліментам у розмірі 11503 грн. 50 коп., яку сплачено у серпні 2017 року, що не оспорює представник відповідача

Що стосується часу стягнення, оскільки пеня нараховувалась з березня 2016 року, а виконавче провадження відкрито 02 вересня 2016 року, то суд виходить з наступного.

Як пояснила позивачка у суді апеляційної інстанції, виконавчий лист щодо рішення суду від 18 травня 2007 року пред'явлено до виконавчої служби та відкрито виконавче провадження ще у 2007 році. На початку 2016 року виплати аліментів на дитину перестали здійснюватися. Нею приймалися міри для з'ясування місця знаходження виконавчого листа. Вона вимушена була у квітні 2016 року звернутись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та ухвалою суду від 16 серпня 2016 року її заяву задоволено. Дублікат надано до ВДВС та відкрито виконавче провадження.

Отже, нарахування заборгованості з березня 2016 року не суперечить закону, оскільки з цього часу відповідач звільнився і аліменти позивачка не отримувала.

Про перекази через системи платежів «WESTERN UNION» боржником повідомлено державного виконавця у січні 2017 року.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції обґрунтовано визначено пеню у розмірі 3992 грн. 27коп. за період з березня 2016 року по лютий 2017 року та стягнуто дану суму з відповідача.

Відповідачем не заперечується, що ним сплачено суму, яка визначена державним виконавцем як заборгованість по аліментам.

Щодо коштів, сплачених шляхом переказів через «Western Union», то з наданих квитанцій не вбачається, що ці кошти надіслані позивачці саме в рахунок сплати аліментів.

Як пояснила ОСОБА_6 дитина хворіла і ці кошти отримувались на її лікування, хоча рішення суду з цього приводу відсутнє.

У розрахункових документах, на які посилається відповідач, не зазначено призначення платежу як аліменти.

Щодо неможливості такого зазначення, оскільки це не передбачено платіжною системою, то суд виходить з наступного.

Згідно п.1,6 Правил здійснення за межі України та в Україні переказів фізичних осіб за поточними валютними неторговельними операціями та їх виплати в Україні, затверджених постановою НБУ від 29 грудня 2007 N 496 документи на здійснення чи отримання переказу мають містити обов'язкові реквізити передбачені вимогами нормативно-правового акта Національного банку, який регулює порядок оформлення касових документів.

Відповідно до Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої Постановою НБУ від 01 червня 2011 N 174 касові документи мають містити такі обов'язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію.

Отже, вимогами законодавства передбачено наявність такого обов'язкового реквізиту як призначення платежу, яке мало б містити інформацію про сплату аліментів.

Як пояснив в суді апеляційної інстанції представник ВДВС про переказ коштів через «Western Union» відповідач повідомив службу у січні 2017 року, однак вони прийняті як аліменти не були, оскільки ОСОБА_3 як аліменти їх не визнає, а призначення платежу -аліменти - в переказах відсутні.

Отже, стягнення 3992 грн. 27 коп. відповідає вимогам закону.

Разом з тим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню: в частині виключення речення «Крім того, підтвердив, що дійсно мав заборгованість по аліментам у розмірі 11503,50 грн., яка була сплачена ним у серпні 2017 року».

Згідно технічного запису судового засідання від 15 січня 2018 року ОСОБА_5 зазначав про сплату коштів, однак наявність боргу ним визнана не була.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі його представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Виключити з рішення Московського районного суду міста Харкова від 15 січня 2018 року речення: «Крім того, підтвердив, що дійсно мав заборгованість по аліментам у розмірі 11503,50 грн., яка була сплачена ним у серпні 2017 року».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 05 червня 2018 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко