Справа № 585/1113/18
Номер провадження 2/585/593/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі М.В. Шунько, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на самочинне будівництво, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Роменської міськради Сумської обл., УДАБІ у Сумській обл., третя особа ОСОБА_3, і просить: визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на гараж цегляний літ. «А-1» загальною площею 32,9 кв.м., розташований на земельні й ділянці площею 0,0053 га, кадастровий № :05:074:0174 цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів за адресою: місто Ромни, вул. Горького, 254-А/20. В обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0053 га кадастровий номер :05:074:0174 цільове призначення: для будівництва індивідуальних гаражів, розташованої за адресою м. Ромни вул. Горького 254-А/20. Згідно з протоколом № 42 про адміністративне правопорушення від 16.02.2018 р. за результатами перевірки дотримання вимог містобудівної документації виявлено, що ОСОБА_1 у 2008 році на земельній ділянці з кадастровим № :05:074:0174 збудовано гараж без дозвільних документів, затверджених проектних рішень, без прав власності чи користування земельною ділянкою, а отже самочинно. Згідно з постановою № 24 по справі про адміністративне правопорушення від 22.02.18 головного інспектора УДАБІ позивач в 2008 році самочинно збудувала гараж, що є порушенням ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» ОСОБА_1І, притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 96 КУпАП, накладено штраф в сумі 850 грн. Копією квитанції підтверджується, що ОСОБА_1 штраф сплатила. Відповідно припису від 16.02.2018 року головного інспектора буднагляду УДАБІ у Сумській обл. від ОСОБА_1 вимагається усунути виявлені порушення шляхом введення в експлуатацію самочинно збудованого гаража або ж вжити інші заходи, які відповідають вимогам чинного містобудівного законодавства. Термін виконання до 16.04.2018 року. Згідно техпаспорта на гараж за адресою м Ромни вул. Горького 254-А/20 власником гаража є позивач. Пунктом 9 постанови ПВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» № 6 від 30.03.2012 року визначено, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК, частина перша статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право. Позивач звернулася до УДАБІ у Сумській обл. з проханням ввести в експлуатацію зведений самочинно гараж. Листом від 16.02. 2018 р. № 40-1018/380-18 УДАБІ відмовило у прийнятті в експлуатацію гаражу через відсутність правового механізму для прийняття в експлуатацію самочинного будівництва та рекомендувало вирішити спір в судовому порядку. Відповідно до експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 1075 від 9 січня 2018 року, не зданий в експлуатацію гараж літ. А-І, розташований за адресою м. Ромни вул. Горького, 254-А/20, відповідає державним будівельним нормам, придатний для подальшої експлуатації. Доступ до обслуговування будови є, водостік організований на ділянку власника. Гараж побудований самочинно, прибудований до іншого гаражу, власником якого є ОСОБА_3 Згідно звіту про незалежну оцінку майна вартість гаражу за адресою м. Ромни вул. Горького, 254-А/20 станом на 11.01.2018 р. складає 71680 грн. Виходячи зі змісту ст. 376 ЦК України слід дійти висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є, та не являється забудовником. Зазначена умова є єдиною для визнання пава власності на обєкт нерухомості за такою особою. Враховуючи вказане, вважає що за нею у судовому порядку може бути визнане право власності на самовільно збудоване нерухоме майно, оскільки таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав та інтересів інших осіб, експертним висновком підтверджується відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому обєкті нерухомості, безпечність його експлуатації. Право власника на забудову здійснено з використанням земельної ділянки за її цільовим призначенням для будівництва індивідуальних гаражів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, забезпечила участь представника.

Представник позивача адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримала, просила задоволити, підтвердила обґрунтування зазначені в позовній заяві.

Відповідач - Роменська міська рада Сумської обл. в судове засідання явку представника не забезпечила, представник надав клопотання, в якому вказано, що міська рада при розгляді справи покладається на розсуд суду. Просить справу розглядати за відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, в судове засідання явку представника не забезпечило, про відкладення розгляду справи не клопотало. В інформації, що надійшла суду 11 квітня 2018 року, від УДАБІ у Сумській обл. вказано, що на сьогодні в УДАБІ у Сумській обл. відсутні правові підстави для прийняття в експлуатацію самочинного будівництва. Відповідно п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою КМ України від 13.04.2011 № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» у випадку визнання права на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта. Технічне обстеження проводиться субєктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою-підприємцем, яка згідно з зазначений Законом має кваліфікаційний сертифікат. Також в інформації просить розглянути справу без участі УДАБІ та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не прибув. В письмових поясненнях, що надані суду 18 квітня 2018 року в підготовче судове засідання, вказав, що він власник суміжної земельної ділянки та гаражу, до якого прибудований самочинно побудований позивачем гараж. Вважає, що гараж відповідає державним будівельним нормам, санітарним та протипожежним вимогам, придатний до подальшої експлуатації та не перешкоджає йому, як суміжному землекористувачу, користуватися його власністю. Гараж побудований позивачем самочинно за кошти, які належали їй особисто і є її особистою власністю, в звязку з чим не заперечує проти визнання за нею права власності на зазначене майно. Крім цього, просить справу розглядати без його участі.

Судом встановлено, що у витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, який сформовано 16.09.2015, вказано, що земельна ділянка кадастровий № :05:074:0174, розташована в м. Ромни вул. Горького 254-А/20, для будівництва індивідуальних гаражів, належить ОСОБА_1 на підставі рішення органу місцевого самоврядування Роменська міська рада 30.11.2010. Документ що посвідчує право Державний акт від 03.10.2011 ЯЛ 434920.

Згідно протоколу № 42 від 16.02.2018, який складено головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу УДАБІ, відносно ОСОБА_1: будівництво обєкта здійснено ОСОБА_1 За результатами проведеної перевірки виявлено порушення містобудівного законодавства, а саме ОСОБА_1 у 2008 році на земельній ділянці з кадастровим № :05:074:0174, що знаходиться в м. Ромни вул. Горького 254-А/20, збудовано гараж без дозвільних документів та затверджених проектних рішень, а також без права власності чи користування земельною ділянкою, а отже самочинно, що є порушенням ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність». При проведенні перевірки ОСОБА_1 надані наступні документи технічний паспорт, державний акт на право власності на земельну ділянку, пояснення ОСОБА_1

Постановою № 24 по справі про адміністративне правопорушення від 22 лютого 2018 року, ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП, накладено штраф в сумі 850 грн. В обґрунтування постанови вказано, що у 2008 році на земельній ділянці з кадастровим № :05:074:0174, що знаходиться в м. Ромни вул. Горького 254-А/20, збудовано гараж без дозвільних документів та затверджених проектних рішень, а також без права власності чи користування земельною ділянкою, а отже самочинно, що є порушенням ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність».

В технічному паспорті на гараж по вул. Горького 254-А/20 в м. Ромни власником вказана ОСОБА_1 Паспорт виготовлений 12 грудня 2016 року ФОП ОСОБА_5 При цьому в паспорті відсутні відмітки, що даний гараж збудований в 2008 році, в ньому взагалі відсутні відмітки про дату будівництва гаража.

16 лютого 2018 року за № 40-1018/380-18 УДАБІ у Сумській обл. направило на адресу ОСОБА_1 інформацію, в якій вказано, що УДАБІ розглянуто її звернення про введення в експлуатацію самочинно збудованого гаражу, розміщеного на земельній ділянці з кадастровим № :05:074:0174, що знаходиться в м. Ромни вул. Горького 254-А/20. Також вказано, що на сьогодні в управлінні правові підстави для введення в експлуатацію самочинно збудованих обєктів будівництва відсутні.

З експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 1075, який складено 9 січня 2018 року, вбачається, що не зданий в експлуатацію гараж літ. «А-І», розташований за адресою м. Ромни вул. Горького № 254-А/20, відповідає державним будівельним нормам і придатне до подальшої експлуатації. В дослідницькій частині вказано, що гараж літ. «А-І» являє собою прямокутне в плані, одноповерхова цегельна будова, з розмірами по зовнішніх гранях 4,7 х 8,14 м., прибудована до іншого гаражу. Доступ для обслуговування будови є. Водостік організований на ділянку власника, стоку атмосферних опадів з покрівлі будови на територію суміжних ділянок немає. Порушень п. 3.24*, 3.25 ДБН 360-92** немає.

У звіті про проведення технічного обстеження гаража «А-І», за адресою м. Ромни вул. Горького № 254-А/20 під п. 7 вказано Інформація про результати технічного обстеження: за результатами технічного обстеження обєкта встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Згідно свідоцтва про право власності, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0047 га кадастровий № :05:071:0016 за адресою Сумська обл. м. Ромни вул. Горького 254-А.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав вбачається, що право власності на гараж в м. Ромни вул. Горького 254-А виникло на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Видане 05.11.2015 Реєстраційною службою Роменського МРУЮ. Дані про власника у довідці відсутні.

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу права власності на нерухоме майно, які регулюються ст.ст. 328, 331, 375, 376 ЦК України та підзаконними нормативними актами.

Частиною першою ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 331 ЦК України визначає загальні підстави та порядок набуття права власності на нове майно, створене з додержанням вимог закону, та не регулює правовий режим самочинного будівництва. Відповідно до положень цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно ст. 375 ЦК України, власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми,здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди, інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Частина 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає, що якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Згідно ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

У відповідності до приписів ст.ст. 12-13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30 березня 2012 року № 6 при розгляді справ даної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства.

Згідно п. 12 вказаної Постанови у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК).

У пункті 14 зазначено,що на підставі частини третьої статті 376 ЦК суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на земельній ділянці, що не надавалася у власність чи користування особі, яка збудувала його, якщо їй у встановленому законом порядку було передано земельну ділянку у власність або надано у користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до її цільового призначення, та за умови, що будівництво велося з додержанням архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу (частина третя статті 375 ЦК).

В ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень ДБН 360-92** вказано: п. 3.24* У містах і селищах міського типу на присадибних ділянках при дотриманні санітарних протипожежних і будівельних норм можуть бути розміщені господарські будівлі та гаражі, вбудовані у житловий будинок, прибудовані до нього, або у вигляді окремої будівлі. Господарські будівлі для утримання худоби, інших тварин і птиці допускаються в селищах міського типу, а також у міських районах садибного житлового будівництва, де згідно з нормативно-правовими актами органів місцевого самоврядування та державного нагляду дозволено їх утримання. Розташування цих будівель на присадибних ділянках слід виконувати відповідно до місцевих правил забудови для сільських населених пунктів. Розміщення господарських будівель по лінії забудови житловими будинками не допускається. Розміщення гаражів слід передбачати переважно вбудованими або прибудованими до житлових будинків по лінії забудови або в глибині ділянки; п. 3.25* Протипожежні розриви між будинками або окремо розташованими господарськими будівлями відповідно до ступеня їх вогнестійкості, а також віддаленість ємкостей горючої рідини на присадибній ділянці (при опаленні будинків рідким паливом) слід приймати відповідно до протипожежних вимог (додаток 3.1). Розташування і орієнтація житлових та громадських будинків повинні здійснюватись з урахуванням забезпечення нормативної тривалості інсоляції та норм освітленості відповідно до "Санитарных норм и правил обеспечения инсоляцией зданий и территорий жилой застройки" та СНІП II-4-79 "Естественное и искусственное освещение" як в будинках, що будуються, так і в сусідніх житлових і громадських будинках. Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок їх у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

При цьому, суд вважає, що позивачем не надано належних, достовірних і достатніх доказів для підтвердження того, що будівництво гаража проведено з дотриманням будівельних, санітарних, протипожежних та інших норм і правил.

Так, вирішуючи питання належності та достовірності експертного висновку будівельно-технічного дослідження № 107, який складено 9 січня 2018 року, суд не бере його до уваги, оскільки у висновку мається посилання на відсутність порушень п.3.24*, 3.25 ДБН 360-92**, проте дані пункти регламентують розміщення господарських будівель й гаражів на присадибних ділянках, а в даному випадку будівля розміщена не на присадибній ділянці, а на земельній ділянці, яка є земельною ділянкою для будівництва індивідуальних гаражів. Крім цього, не зрозумілий висновок спеціаліста і в частині п. 3.25, оскільки гараж прибудований до іншого, відповідно відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м, але ця відстань не дотримана. В той же час спеціаліст жодним чином не мотивує свій висновок щодо даної обставини. Крім цього у висновку відсутні дані щодо власника іншого гаража та обставини щодо того, чи порушені права власника іншого гаража такою прибудовою.

При вирішенні питання належності та достовірності звіту про проведення технічного обстеження гаража «А-І», за адресою м. Ромни вул. Горького № 254-А/20 суд позбавлений можливості належним чином визначити достовірність даного доказу, оскільки через відсутність опису дослідження суд не може встановити дійсні обставини справи. «Звіт про проведення технічного обстеження», форма якого затверджена Додатком № 1 до порядку прийняття в експлуатацію закінчених обєктів, будівництвом містить 10 сторінок, проте позивач суду надав лише дві сторінки звіту, зазначивши при цьому, що «копія згідно оригіналу».

Крім цього, відсутні докази на підтвердження того, що не порушено прав інших осіб, зокрема власника земельної ділянки та гаража, до якого прибудовано спірну будівлю.

Також у справі відсутні докази того, що власником гаража, до якого позивач самочинно здійснила прибудову є саме ОСОБА_3, оскільки: він є власником гаража м. Ромни вул. Горького 254-А, а адреса спірного гаража м. Ромни вул. Горького № 254-А/20, це ж стосується і адрес земельних ділянок.

Також у справі відсутні докази на підтвердження того, що земельна ділянка позивачу була виділена під вже збудований об?єкт.

Керуючись ст. ст. 375-376 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13,18, 258,259,263-265,352,354,355 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, ОСОБА_2 державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області, третя особа ОСОБА_3, про визнання права власності на самочинне будівництво відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя… підпис.

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_6