Постанова

Іменем України

31 травня 2018 року

м. Київ

справа № 661/2808/16-ц

провадження № 61-19636св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2016 року, у складі судді Ведяшкіної Ю. В., та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 січня 2017 року у складі колегії суддів: Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я., Полікарпова О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позовна заява мотивована тим, що за умовами кредитного договору від 15 червня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, ОСОБА_5 отримав кредит у розмірі 6 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року позичальник ОСОБА_5 помер. На дату смерті позичальника його заборгованість перед банком становить 6 521,76 грн та складається з: 7 864,58 грн - тіла кредиту, 844,65 - процентів за користування кредитом, з них 2 187,47 - внесено коштів на погашення заборгованості. Посилаючись на ту обставину, що відповідач на час відкриття спадщини постійно проживала із спадкодавцем, а тому є такою, що прийняла спадщину, в тому числі і кредитні зобов'язання померлого позичальника ОСОБА_5, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості позичальника перед банком за кредитним договором.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 29 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано 11 серпня 1998 року, доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач постійно проживала із спадкодавцем, позивачем не надано. Зазначене свідчить про недоведеність того факту, що відповідач є спадкоємцем боржника ОСОБА_5, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 18 січня 2017 року рішення Новокаховського міського суду Херсонської області

від 29 листопада 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що обставини справи місцевим судом встановлені повно, юридична природа спірних правовідносин та закон, який їх регулює, визначено правильно.

У касаційній скарзі, поданій у січні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та передати справу на новий розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскільки спільна реєстрація

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за однією адресою тривала більше п'яти років перед смертю останнього, є доведеною та обставина, що вони спільно проживали за адресою їх реєстрації, були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права та обов'язки щодо житла, у якому проживали разом.

Касаційна скарга також містить посилання на неправомірність застосування судом апеляційної інстанції до спірних правовідносин положень статті 1241 ЦК України.

Відповідач не скористалась своїм правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги до касаційного суду не направила.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року

№ 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального

кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Відповідно до підпункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення

змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

21 квітня 2018 року цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скаргаПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За правилами частини першої статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом статей 1218, 1219 ЦК України зобов'язання боржника за кредитним договором не є таким, що нерозривно пов'язано з його особою.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Із дослідженої судом відповіді державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори Татаровської Н. С. від 29 січня 2016 року

(а. с. 58), судом установлено, що спадкову справу після смерті ОСОБА_5 було заведено на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21 січня

2016 року. Заяви про прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини від спадкоємців не надходили.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 суми боргу за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_5, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на ту обставину, що відповідач, виходячи зі змісту частини першої статті 1264 ЦК України, є спадкоємцем ОСОБА_5 четвертої черги спадкоємців за законом, тобто є особою, що спільно проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення факту спільного проживання відповідача із ОСОБА_5 однією сім'єю позивачем наведено не було.

Крім того, судом також установлено, що, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано 11 серпня

1998 року.

Посилання у касаційній скарзі на спільність реєстрації місць проживання відповідача та ОСОБА_5 не є беззаперечним доказом встановлення факту їх постійного проживання однією сім'єю та саме по собі не може свідчити про прийняття відповідачем спадщини після смерті ОСОБА_5

Виходячи із наведеного, вірним є висновок місцевого суду, з яким погодився суд апеляційної інстанції, щодо відсутності доказів на підтвердження того, що відповідач постійно проживала однією сім'єю із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що вказує на недоведеність позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк».

Застосування судом апеляційної інстанції положень статті 1241 ЦК України обумовлене змістом апеляційної скарги позивача, в якій наявне посилання на роз'яснення, викладене в абзаці четвертому пункту 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та стосується виключно прав спадкоємців на обов'язкову частку у спадщині, перелік яких визначено саме у статті 1241 ЦК України. Зазначеним спростовуються доводи касаційної скарги стосовно неправомірності посилання апеляційним судом на норми зазначеної статті ЦК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій повно та всебічно досліджено наявні у справі докази і надано їм належну правову оцінку, правильно встановлено обставини справи, у результаті чого ухвалено законні й обґрунтовані судові рішення.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області

від 29 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

В.В. Пророк

І.М. Фаловська