Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2126/18
Провадження № 2/209/1167/18
У Х В А Л А

про закриття провадження по справі

"23" серпня 2018 р. м. Камянське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Кукса О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянське цивільну справ №209/2126/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій просить встановити факт перебування його у трудових відносинах із ВАТ «Точмаш» в період з 16 червня 1983 року по 16 лютого 1993 року. Посилаючись на те, що підприємство в якому він працював знаходиться у м. Донецьку, населеному пункті, на територія якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження, заявник просив суд задовольнити його заяву, так як, встановлення факту роботи необхідно йому для зарахування цих періодів роботи для призначення пенсії.

Дослідивши матеріали позову, відзив на позов представника відповідача та пояснення на відзив позивача по справі, суд приходить до наступного висновку.

Виходячи зі змісту поданої позовної заяви, встановлення факту перебування у трудових відносинах необхідно позивачу для звернення за призначенням пенсії. При цьому в матеріалах заяви міститься рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №6 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №1245 від 8 травня 2018 року про відмову в призначенні пільгової пенсії з підстав відсутності документів, а саме: довідки про підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії.

Таким чином, підставою для звернення в даному випадку між позивачем та відповідачем вбачається спір про право щодо нарахування та отримання пенсії на пільгових умовах за Списком № 2, яка може бути призначена за наявності відповідної довідки із зазначенням пільгового стажу роботи на посадах, передбачених Списком №2.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

У порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також щодо інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (статті 4, 19 ЦПК України).

За положеннями Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність субєктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення (стаття 19 КАС України).

Однією з визначальних особливостей КАС України є те, що позивачем в адміністративній справі може бути фізична або юридична особа, чиї права, свободи чи інтереси вони вважають порушеними, а відповідачем субєкт владних повноважень.

Особа, яка реалізує своє субєктивне право через прийняття субєктом владних управлінських функцій відповідного рішення чи вчинення ним дій, вступає з ним у публічно-правові відносини і має право на захист свого права в адміністративному суді.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України субєкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий характер спору визначається тим, що вказані субєкти наділені владно-управлінськими повноваженнями у сфері реалізації публічного інтересу.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (надалі Положення № 280 від 23.07.2014 у редакції, чинній на день виникнення спірних правовідносин) Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню.

Пунктом 3 Положення № 280 від 23.07.2014 встановлено, що основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообовязковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань згідно абзацу 9 підпункту 6 пункту 4 Положення № 280 від 23.07.2014 організовує, координує та контролює роботу територіальних органів щодо забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Пенсійний фонд України відповідно до пункту 7 Положення № 280 від 23.07.2014 здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

З огляду на викладене, враховуючи підстави звернення позивача з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зміст позовних вимог, суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вбачається публічно-правовий характер спору, а саме: про виникнення у заявника права на отримання пенсії за віком, яка призначається на пільгових умовах в залежності від відпрацьованого часу за певними видами виконуваних робіт, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідної позовної заяви в порядку адміністративного судочинства, з урахуванням норм трудового і пенсійного законодавства.

Згідно ст. 255 ЦПК України Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В даному випадку даний спір за предметним та суб'єктним складом має ознаки публічно-правових правовідносин, а отже підлягає розгляду за правилами КАС України, а тому провадження по справі підлягає закриттю.

Крім того, відповідно до положень п. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 255, 258-261, 272, 315 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду з позовом в порядку адмінстративного судочинства.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: Є.Д. Багбая