Постанова

Іменем України

10 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 522/1407/17

провадження № 61-34633св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Курило В. П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - приватне акціонерне товариство «Київстар»,

представник відповідача - Петров Олег Едуардович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси у складі судді Тарасова А. В. від 26 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області у складі колегії суддів: Погорєлової С. О., Калараш А. А., Заїкіна А. П. від 04 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом до приватного акціонерного товариства «Київстар» (далі - ПрАТ «Київстар»), у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 153 грн майнової шкоди та 25 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, він був клієнтом ПрАТ «Київстар» та користувався мобільним номером НОМЕР_1 (номер особового рахунку НОМЕР_2), однак у червні 2016 року відповідач безпідставно стягнув з нього грошові кошти за послуги в роумінгу та дзвінки на короткі номери, що стало підставою його звернення до оператора з проханням не надавати послуги зв'язку та від'єднувати номер від їх надання при нульовому стану рахунку. Позивач зазначав, що вказаними діями ПрАТ «Київстар» з нього безпідставно було стягнуто 153 грн 24 коп., оскільки дзвінок на короткий номер він не здійснював та за межі території України не виїжджав. Посилаючись на те, що такі дії відповідача є протиправними та порушують його права як споживача послуг мобільного зв'язку, ОСОБА_4 просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, врахувавши відсутність в діях відповідача порушень прав позивача як споживача телекомунікаційних послуг, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону, обставини справи встановлені повно, а доводи апеляційної скарги не підтверджені належними та допустимими доказами і не спростовують висновків суду першої інстанції.

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що справа не була розглянута у розумний строк; судом першої інстанції було порушено вимоги статті 222 ЦПК України (2004 року) щодо надсилання та видачі копії судового рішення, на що суд апеляційної інстанції не звернув уваги; судами попередніх інстанції не було враховано поняття національного та міжнародного роумінгу; відповідач, надаючи послуги мобільного зв'язку, всупереч волі позивача, порушив його права, що призвело до страждань, у зв'язку з чим наявні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Вказана справа передана до Верховного Суду.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із приписами статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів).

Суд установив, що ОСОБА_4 є користувачем послуг мобільного зв'язку, які надаються ПрАТ «Київстар».

Відповідно до витягу з автоматизованої системи розрахунків за послуги (білінгова система) ПрАТ «Київстар» щодо наданих абоненту належного йому телефонного номеру телекомунікаційних послуг за період з 01 жовтня 2016 року по 30 листопада 2016 року встановлено, що із вказаного телефонного номера 04 жовтня 2016 року, 29 жовтня 2016 року, 22 листопада 2016 року здійснювався виклик до роумера (направлення виклику Російська Федерація), вартість яких склала 90 грн, 04 листопада 2016 року здійснено вихідний дзвінок, вартість якого склала 63 грн 24 коп.

12 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ «Київстар» із заявою про відшкодування майнової шкоди у розмірі 153 грн 24 коп. та моральної шкоди у розмірі 25 000 грн. Також просив вжити необхідних заходів, які унеможливлять псевдороумінг на території України.

У наданій на звернення ОСОБА_4 відповіді ПрАТ «Київстар» зазначено, що при перевірці належного позивачу абонентського номера у період з 04 жовтня 2016 року по 29 листопада 2016 року системних неузгоджень в обслуговуванні не виявлено. Встановлено, що за зазначеним номером зафіксовано замовлення контент-послуг за номером 226 (товариство з обмеженою відповідальністю «Джамп Інтерактив», портал «Гороскоп»). Також повідомлено, що в прикордонних районах України мобільний телефон може опинитися в зоні дії мережі іноземного оператора, і, відповідно, тарифікація дзвінків здійснюється за роумінговими тарифами, тож необхідно обирати телекомунікаційну мережу «Київстар» у ручному режимі та завжди звертати увагу на назву оператора, що з'явиться на дисплеї мобільного телефону.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України).

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (частина перша статті 1167 ЦК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 10 та частин першої та четвертої статті 60 ЦПК України 2004 року, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи те, що не доведено неправомірність дій відповідача по справі, порушення ним прав позивача та заподіяння внаслідок цього майнової шкоди, суди попередніх інстанцій, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, дійшли правильного висновку про відмову в позові у зв'язку із їх недоведеністю.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками судів щодо їх оцінки.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 04 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

В. М. Коротун

В. П. Курило