БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Справа № 200/6362/18
Провадження №2-о/200/104/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 травня 2018 року Бабушкинский районний суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Агашаріфовій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус ДМНО, про встановлення факту, що має юридичне значення -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що в1994 році познайомилась з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом працювали в парихмахерській, що розташована за адресою м.Дніпро (Дніпропетровськ), пр.Івана Мазепи (колишній Петровського), 33. З того часу у них склались дуже тісні дружні cтосунки.

Вони часто спілкувались з ОСОБА_4 на роботі, в подальшому почали спілкуватись і за місцем мешкання ОСОБА_4, познайомилась з матірю ОСОБА_4 - ОСОБА_5. Відносини з родиною ОСОБА_5 спочатку були просто дружніми, в подальшому один до одного, як члени однієї родини: ОСОБА_4 називала заявницю донькою, заявниця, в свою чергу, відносилась до ОСОБА_4 як до матері, а до ОСОБА_5 - як до рідної людини. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, про що відділом реєстрації смерті в м.Дніпропетровську Дніпропетровського УЮ, 31.01.2003 року зроблено актовий запис № 954, і ОСОБА_4 залишилась одна і спілкування між заявницею та ОСОБА_4 стало ще тіснише, відвідини ОСОБА_4 за місцем її мешкання ставали ще частіше. Практично кожнього тижня вона відвідувала її.

В березні 2008 року заявниця, за погодженням та пропозицією ОСОБА_4, переїхала до неї за адресою АДРЕСА_1. Квартира розташована на першому поверсі одноповерхового будинку загальною площею 41.9 кв.м., та житловою площею 29.4 кв.м.

Після вселення заявниці до квартири був встановлений певний порядок користування квартирою. ОСОБА_4 займала житлову кімнату площею 13.0 кв.м., заявниця отримала в користування кімнату площею 7.0 кв.м., кімната площею 8.8 кв.м. та кухня площею 10.1 кв.м., залишились у спільному користуванні.

Саме з березня 2008 року заявниця почала мешкати разом з ОСОБА_4 однією сім'єю: вони мали єдиний сімейний бюджет, визначили взаємні права та обов'язки під час спільного проживання. Із спільного бюджету сплачували комунальні послуги: ПАТ "Дніпрогаз", "Водоканал", ДМЕМ. За час сумісного проживання, на зібрані кошти, був придбаний в 2010 році телевізор, який було встановлено в кімнаті площею 8.8 кв.м., що знаходилась у спільному користуванні.

Весь час спільного проживання заявниця піклувалася про ОСОБА_4, дбала про належні умови її життя, стежила за станом її здоров"я. В 2013 році було придбано диван-ліжко для ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_4 почала скаржитись на біль у суставах, складноші зі спиною. З 2016 року стан здоровья ОСОБА_4 погіршився, вона почала хворіти різними хворобами, стала малорухома, пересуватись мала змогу лише по квартирі, була лише на утримані заявниці.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла прямо в лікарні. Усі витрати по похованню ОСОБА_4, понесла заявниця. Однак, оформити спадкове майно вона не може, оскільки не являється родичем. Для того, щоб вона могла оформити своє право на спадкове майно ії необхідно встановити факт спільного проживання із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 не менше як 5-ти років по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

В зв'язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з данною заявою. Просить встановити факт її постійного проживання однією сімєю із спадкодавцем ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1) однією сім'єю з березня 2008 року по 14 жовтня 2017 року включно, в квартирі АДРЕСА_1.

В судове засідання представник заявниці надав заяву про розгляд справи без фіксації процесу технічними засобами, підтримав заявлені вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини, просить заяву задовольнити.

Заінтересована особа Ярмолюк М.Г., приватний нотаріус ДМНО в судове засідання не з'явився. В матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить справу розглянути в його відсутність, не заперечують проти задоволення заяви.

До суду надані письмові пояснення свідків.

Так, свідок ОСОБА_8 пояснила, що знайома з ОСОБА_2, як з парикмахером, дуже давно, подружились Знає, що заявниця більш ніж 8 років проживала разом з ОСОБА_4 однією сім'єю: опікувалась за нею, останні три роки ОСОБА_4 взагалі перебуваала на повному утриманні заявниці. Відносини між ОСОБА_4 та заявницею були як між матірю та донькою. Свідчила про те що, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вели спільне господарство, разом купували цінні речі: спеціальне ліжко для ОСОБА_4, телевізор. Пояснила, що після його смерті ОСОБА_4., саме заявниця займалась питаннями поховання.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що працює в Дніпропетровській обласній організації Товариства Червоного Хреста України. Знайома з заявницею ОСОБА_2 з 2000 року, їй відомо особисто, що з 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мешкали разом, як одна сім'я за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_4 знає особисто, відомості про те що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 мешкають однією сім'єю саме з 2008 року, знає від ОСОБА_4, неодноразово була в квартирі де мешкали разом ОСОБА_4 та ОСОБА_2 При відвідувані квартири, чула як ОСОБА_4 зверталась до ОСОБА_2 - донька. Бачила, що в 2013 році, для ОСОБА_4 було придбане спеціальне ліжко, оскільки остання страдала на болі в суглабах та попереку. Після смерті ОСОБА_4, ОСОБА_2 займалась питаннями її поховання.

Свідок ОСОБА_6, пояснила, що за життя знала ОСОБА_4, це знайома її матері. З ОСОБА_10 познайомилась, коли остання почала мешкати разом з ОСОБА_4. Неодноразово була у них дома. Відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 описала як між донькою та матірю, вони разом проводили свята та вихідні. Фактично ОСОБА_4 перебувала на утримані ОСОБА_2, яку вона отримувала була замала. на спільні кошти купували ціне майно: телевізор, спальне ліжно для ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_11 прояснила, що працює лікарем в КЗ "ДМКЛ№16 ДОР", в терапевтичному відділені. Знайома з ОСОБА_4 та ОСОБА_2, оскільки перша перебувала в її відділені як хвора, друга регулярно відвідувала її, купувала необхідні ліки . Відносились одна до одної як мати і донька. Зі слів ОСОБА_4 ій відомо, що заявниця та ОСОБА_4 мешкають разом однією сім'єю тривалий час більше 8 років. Відомо, що за спільні кошти вони придбали телевізор, також відомо, що було придбане для ОСОБА_4 спеціальне ліжко. Оскільки ОСОБА_4 скаржилась на біль у спині.

Після смерті ОСОБА_4 усі витрати на поховання понесла ОСОБА_2

Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність заінтересованої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Заслухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4, про що 24.10.2017 року Новокадацьким районим у м.Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дн-ській області було зроблено актовий запис № 1830.

ОСОБА_4 мешкала в АДРЕСА_1, яка належала їй та її матері ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 16.03.1998 року.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що відділом реєстрації смерті в м.Дніпропетровську Дніпропетровського УЮ, 31.01.2003 року зроблено актовий запис № 954.

В 2008 році ОСОБА_2, за проханням ОСОБА_4, вселилась в спірну квартиру і вони почали мешкати разом: вести спільне господарство, купувати різні цінні речі - 2010 рік - телевізор, 2013 рік - спеціальне ліжко для ОСОБА_4., із спільного бюджету сплачували комунальні послуги. За час спільного проживання між ними склались взаємні права та обов'язки, притамання матері та доньці.

Заявниця поховала ОСОБА_4 за власні кошти, організувала помінальний обід та несла інші витрати в зв'язку з похованням: договір замовлення на організацію та проведення поховання.

Після смерті ОСОБА_4 за заявою заявниці від 06.02.2018 року, приватним нотаріусом Ярмолюк М.М., була відкрита спадкова справа та внесені відповідні відомості до Спадкового реєстру . Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_4 не має.

Заявниця вказує, що вона є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Даний факт знайшов своє підтвердження в ході судового засідання, а саме підтверджується показами свідків, що ОСОБА_2 проживала разом з ОСОБА_4 з 2008 року до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 в одній АДРЕСА_1 та вела з нею спільне господарство, поховала ОСОБА_4 за власний рахунок.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу.

Відповідно дост. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч.2 ст.3 СК України. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, судом встановлено, що заявниця є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, але юридично оформити спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки вона не може підтвердити свої спадкові права на спадщину.

Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сімєю необхідно заявниці, для реалізації її спадкового права, як спадкоємця.

Аналізуючи вищевикладене, покази свідків, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_10 в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст.294 ч.7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сплачений заявником судовий збір не підлягає відшкодуванню.

На підставі викладеного, керуючись п.6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95, п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 1220, 1258, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_2), заінтересована особа Ярмолюк Маргарита Миколаївна, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2, (іпн НОМЕР_2) проживала із ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_1) однією сім'єю з березня 2008 року по 14 жовтня 2017 року за адресою АДРЕСА_1

Сплачені судові витрати не відшкодовувати.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Бабушкинський районний суд м.Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.В.Шевцова