Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 319/67/18Головуючий у 1-й інстанції Хамзін Т.Р.
Пр. № 22-ц/778/1683/18Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Запоріжжя

Апеляційний суд Запорізької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді (судді доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року про передачу справи на розгляд Краснолиманському міському суду Донецької області у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання банківського договору недійсним, приведення сторін в первісний стан та стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла вищезазначена позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3, співвідповідач ПАТ «Державний ощадний банк України», в якому позивач просила:

- визнати банківський договір № 174522704, укладений 29 липня 2016 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 (в шлюбі ОСОБА_3) Л.В. про внесення грошових коштів 160000,00 грн. недійсним;

- стосовно переказу грошових коштів 19.01.2015 року за квитанцією-код №526 в сумі 1500000,00 грн. на рахунок відповідача ОСОБА_4 № 7762 в АТ «Дельта Банк» з її вкладного (депозитного) рахунку № 9050т привести сторони в первісний стан, шляхом видачі їй ОСОБА_2 - грошових коштів в сумі 1600000,00 грн. (з сумою відсотків) готівкою в ТВБВ 10004/0149 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»;

- стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, отримані нею в якості процентів з депозитного рахунку № 2704 банківського договору № 174522704, укладеного 29 липня 2016 року в сумі 10000,00 грн.

Ухвалою судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року (а.с. 111) вищезазначену справу передано на розгляд Краснолиманському міському суду Донецької області.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою судді суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, позивач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 116-119) просила ухвалу судді суду першої інстанції у цій справі скасувати та справу направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З 15.12.2017 року набрала законної сила нова редакція ЦПК України, саме якою апеляційний суд має керуватись при апеляційному перегляді цієї справи.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 129), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року (а.с. 131).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідачем та співвідповідачем відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі апеляційному суду наданий не був.

В силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1,3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, передаючи вищезазначену справу на розгляд Краснолиманському міському суду Донецької області, керувався ст. ст. 31, 187 ЦПК України та виходив із того, що ця справа не підсудна Куйбишевському районному суду Запорізької області.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а ухвалу суду першої інстанції - такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

На виконання вимог ст. 187 ч. 1 ЦПК України судом першої інстанції, враховуючи, що відповідачем у цій справі є фізична особа ОСОБА_3, було правильно зроблено запит для встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) фізичної особи відповідача ОСОБА_3 (а.с. 92).

Оскільки, як вбачається із змісту позовної заяви позивача у цій справі, місцезнаходженням співвідповідача Банку, як юридичної особи, Більмацький (стара назва Куйбишевський) район Запорізької області точно не є, а, відповідно, підстави для застосування у цій справі підстав підсудності за вибором позивача (ст. 28 ЦПК України) відсутні.

Також відсутні у цій справі підстави для застосування вимог виключної підсудності (ст. 30 ЦПК України).

На запит суду першої інстанції від ГУДМС України в Донецькій області 19.02.2018 надійшла інформація про реєстрацію ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 103-104).

Територіальна підсудність справ, підсудних Сніжнянському міському суду Донецької області, дійсно була змінена на підсудність цих справ Куйбишевському районному суду Запорізької області (а.с. 142-145).

Однак, на запит суду першої інстанції (а.с. 106) з Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради була отримана інформація від 22 лютого 2018 року (а.с.110), що відповідач ОСОБА_4 отримала довідку внутрішньо переміщених осіб від 25.11.2014 за фактичним місцем проживання Донецька область, Лиманський район, с. Закітне, пров. Кутового, буд. 9. Термін дії довідки безстроковий.

Відповідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», зокрема ст.5, яка має назву: «Реєстрація місця проживання внутрішньо переміщеної особи»: довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст. 1 цього Закону.

Згідно із ст. 27 ч. 1 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

При вищевикладених обставинах, оскільки судом першої інстанції було правильно встановлено, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_3, з урахуванням вимог ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», станом на час постановленої оскаржуємої ухвали судом першої інстанції у цій справі (22 лютого 2018 року а.с. 111) був Лиманський район Донецької області, то суд першої інстанції правильно вважав, що дана справа не підсудна Куйбишевському районному суду Запорізької області, а підсудна Краснолиманському міському суду Донецької області (84400, м. Лиман, вул. Незалежності, 13), та, відповідно, правильно передав дану справу на розгляд останньому в порядку ст.ст. 31 ч. 1 п. 1, 187 ч. 9 ЦПК України.

Оскільки, відповідно до ст. 31 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Ч. 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставними, не ґрунтуються на цивільному процесуальному законі.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції у цій справі в межах апеляційної скарги ОСОБА_2

В силу вимог ст. 367 ч.2 ЦПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доказом, передбаченим ст. 367 ч. 2 ЦПК України, у цій справі є лист на імя позивача ОСОБА_2 Управління соціального захисту населення Лиманської міської ради від 26.02.2018 року (а.с.123), за змістом якого вже після постановлення судом першої інстанції у цій справі оскаржуємої ухвали у цій справі, було встановлено, що на день підготовки відповіді до суду в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб довідки ОСОБА_4 помилково не була припинена, у звязку з розбіжностями у прізвищі.

На даний час згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб на підставі рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам дія довідки ОСОБА_4 припинена у звязку з непідтвердженням фактичного місця перебування за адресою: пров. Кутового б. 9 с. Закітне Лиманський район Донецька область.

Однак, цим доказом не спростовуються правильні висновки суду першої інстанції в оскаржуємій ухвалі та правильно встановлене судом першої інстанції зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача ОСОБА_3 саме станом на момент постановлення оскаржуємої ухвали суду у цій справі (22.02.2018 року).

Апеляційний суд має перевіряти законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах матеріалів та доказів, які були наявні станом на час постановлення оскаржуємої ухвали судді судом першої інстанції у цій справі та були дослідженні останнім.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, як особи, яка подала апеляційну скаргу у цій справі, не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи на час постановлення оскаржуємої ухвали судді суду першої інстанції у цій справі, остання є законною та обґрунтованою, постановлена з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали судді суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Крім того, у разі відмови ОСОБА_2 у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на ухвалу судді суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача та співвідповідача будь-яких судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи апеляційним судом, у тому числі у вигляді судового збору у розмірі 352,40 грн. (а.с. 115), сплаченого нею при подачі вищезазначеної скарги до апеляційного суду.

Керуючись ст.ст. 7 ч. 13, 27-28, 30-31, 187, 367, 369 ч. 2, 372, 374-375, 381-384, п. п. 8,9 Перехідних положень ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Куйбишевського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 30 травня 2018 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_5ОСОБА_6