БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 квітня 2018 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі судового засідання - Агашаріфовій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» /, 04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.4/до ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, 49000, АДРЕСА_1/, третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_4 районної у місті ради /49069, м.Дніпро, вул.М.Грушевського, буд.70/, про виселення та зняття з реєстраційного обліку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просив виселити ОСОБА_3 без надання іншого житла та зняти її з реєстраційного обліку за адресою: 49000, АДРЕСА_1, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та відповідачем був укладений кредитний договір №5547082 від 27.07.2007 року. Згідно з умовами вказаного договору відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 51 200,00 доларів США на придбання нерухомості.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором відповідачем було передано в іпотеку позивачу квартиру АДРЕСА_2, про що укладено Договір іпотеки №5547594 від 27.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 за реєстровим №7/07.

Відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором не виконувала, тому позивач 30.05.2017 року скористався своїм правом, передбаченим Законом України «Про іпотеку» та звернув стягнення на предмет іпотеки.

Після оформлення права власності на предмет іпотеки, позивачу стало відомо, що у спірній квартирі зареєстрована відповідач, що порушує права позивача на користування, розпорядження своїм майном.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, за згоди позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ» та відповідачем був укладений кредитний договір №5547082 від 27.07.2007 року. Згідно з умовами вказаного договору відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 51 200,00 доларів США на придбання нерухомості.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між банком та відповідачем було укладено Договір іпотеки №5547594 від 27.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_5 за реєстровим №7/07. Згідно умов вказаного договору, відповідач передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_2.

Позивач належним чином виконав свої зобовязання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти на придбання нерухомого майна.

В свою чергу, відповідач зобовязався використати кредит за призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором, що передбачено п.п.1.3, 1.4, 3.1, 3.2 Кредитного договору.

Відповідно до ч. 1статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов'язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Статтями525 та 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язань.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На адресу відповідача було надіслано вимогу за вих. №1688 від 05.09.2016 року про усунення порушень зобовязань за кредитним договором та про ухвалення рішення банку щодо прийняття предмету іпотеки у свою власність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконувала належним чином зобовязання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів, у звязку з чим позивач скористався своїм правом, передбаченим Законом України «Про іпотеку» та звернув стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_2, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна за №101 від 30.05.2017 року.

Після оформлення права власності на предмет іпотеки, позивачу стало відомо, що у спірній квартирі зареєстрована відповідач.

Згідно зі ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 43 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має враховувати таке. Згідно з частиною четвертою ст. ст. 9, 109 ЖК УРСР, ст. ст. 39, 40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Таким чином, звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

Отже, враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідач не виконує належним чином покладені на неї обовязки щодо повернення кредитних коштів, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені та підтверджені документально судові витрати по справі, а саме: судовий збір за подачу позову в розмірі 1600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 12, 81, 141, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» /, 04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.4/до ОСОБА_3 /ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, 49000, АДРЕСА_1/, третя особа Відділ реєстрації місця проживання громадянина ОСОБА_4 районної у місті ради /49069, м.Дніпро, вул.М.Грушевського, буд.70/, про виселення та зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Виселити без надання іншого житла ОСОБА_3 із зняттям з реєстраційного обліку з житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_2» судові витрати за подання позовної заяви у розмірі 1600 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т.В.Шевцова