ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1685/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"18" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Заболотній Л.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,
Позивач, Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Позовні вимоги мотивовані тим, що на обліку в Службі у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації перебувають малолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, оскільки батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо утримання, виховання і догляду за дітьми. Матір, ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 зловживають алкогольними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, не працюють, про стан здоров'я, фізичний та духовний та моральний розвиток дітей не піклуються, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просив позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ОСОБА_3. Також позивач звернувся до суду з позовною вимогоюпро стягнення аліментів та просив стягнути із відповідачіваліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідачів щомісячно на кожну дитину. Вказує, що відповідачі як батьки дітей повинні виконувати свої обов'язки щодо утримання доньок та надавати належну матеріальну допомогу на їх утримання, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
В судовому засіданні, призначеному на 18.05.2018 року представник позивача Косянчук М.В., надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не надали, причини неявки не повідомили.
Від Київської місцевої прокуратури №2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі прокурора.
Відповідно до ч.ч.7,8 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що батьками малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, є відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3. (а.с.5-8)
Відповідно до наказів керівника Службі у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації № 98 від 13.06.2017 р., № 99 від 13.06.2017 р., на обліку в Службі у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації перебувають малолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такі, що перебувають в складних життєвих обставинах, оскільки проживають в сім'ї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків. (а.с.12,13)
Як вбачається з актів про обстеження умов проживання дітей від 20.06.2017 р., 30.06.2017 р., 30.09.2017 р., діти проживають за адресою: АДРЕСА_1, яка складається з двох кімнат, в одній із яких проживає мати ОСОБА_2разом з дітьми. Квартира потребує косметичного ремонту, для проживання дітей створено задовільні умови. (а.с.17,18)
Відповідно до листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Дарницького району м. Києва від 21.06.2017 року мати з дітьми на прийом не з'являється, на профогляди не приходить, щеплення не робить. При активному відвідуванні лікарем та медичної сестри квартира закрита, на залишені записки в дверях не реагують. Батьки з дітьми до медичного закладу не з'являються. (а.с.15)
Як вбачається з копій актів органу внутрішніх спав України та закладу охорони здоров'я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 01.08.2017 року та клопотання начальника Дарницького УП ГУ НП України в м. Києві від 09.08.2017 року, 01.08.2017 року в ході комплексного відпрацювання Дарницького району м. Києва за адресою: АДРЕСА_1, працівниками поліції було виявлено двох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебували без нагляду батьків, зі слів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, діти нічого не їли. Діти були переляканими, оскільки з їх слів вони бачили, як після сварки батько умисно завдав матері тілесних ушкоджень. 01.08.2017 р. о 06-00 год. матері дітей ОСОБА_2 надавалась медична допомога, внаслідок того, що співмешканець порізав її невідомим предметом.
Згідно копії листа Дитячої клінічної лікарні №9 Подільського району м. Києва від 07.09.2017 року, малолітні діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, поступили у ДКЛ № 9 за соціальними показаннями 01.08.2017 року у середньо важкому стані. У малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 діагноз «Білково-енергетична недостатність ІІ ст. тяжкості. Вторинна міокродістрофія». У малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 діагноз «Білково-енергетична недостатність ІІ ст. тяжкості». У дівчат не сформована звичка до гігієнічних процедур. Діти жодного разу не згадували батька та матір, не просяться додому. Родичі дітей їх жодного разу не відвідували і не цікавились їх станом. (а.с.28)
Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі не працюють, свої батьківські обов'язки щодо утримання, виховання і догляду за дітьмине виконують, про стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток своїх доньок не піклуються.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов'язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Визначено, зокрема, що батьки зобов'язані: піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.
За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
У відповідності до п. 2 частини 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.
Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідачів займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про їх намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.
Водночас Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка є матір'ю відповідача ОСОБА_3 пояснила, що батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків щодо утримання, виховання і догляду за дітьми.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.
За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ст.181, 191 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.
Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.
Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Враховуючи вищевикладене та стан здоров'я дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платників аліментів та інші обставини, що мають істотне значення при вирішенні даного спору, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідачів на користь виховного або навчального закладу, де перебувають діти та/або опікуна аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України , доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Будь-яких заперечень по суті позовних вимог Відповідачами суду не надано.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 155, 164, 165, 180, 191 СК України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд
Позов задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку м. Києва, громадянку України, зареєстровану та проживаючу в АДРЕСА_1 батьківських прав щодо її малолітніх дітей: доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 батьківських прав щодо його малолітніх дітей: доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Копію рішення направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за №2711, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 4.08.2012 року, щодо позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_4.
Копію рішення направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві для внесення змін до актового запису про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 за №3004, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 13.08.2014 року, щодо позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 та батька ОСОБА_3 відносно доньки ОСОБА_5.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Києва, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1, не працюючої на користь виховного або навчального закладу, де перебувають діти та/або опікуна аліменти на утримання малолітніх дітей: доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2017 року і до досягнення ними повноліття, в задоволення решти розміру відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 не працюючого на користь виховного або навчального закладу, де перебувають діти, та/або опікуна аліменти на утримання малолітніх дітей: доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1500 грн. щомісяця на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2017 року і до досягнення ними повноліття, в задоволення решти розміру відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 409 грн. 60 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 409 грн. 60 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :