Справа № 369/8952/18
Провадження № 2/369/3289/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13.09.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.,

при секретарі Раситюк М.П.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до районного суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що з 10 листопада 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 Ще до офіційної реєстрації шлюбу у них відповідачкою народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Від подружнього життя у них народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Проте шлюбне життя не склалось, у звязку із чим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 грудня 2015 року шлюб між ними було розірвано. Ще до ухвалення рішення про розірвання шлюбу відповідач почала проживати окремо.

Вказує, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання дітей, таким чином ухиляється від покладеного на неї у відповідності до ст. 180 СК України обовязку утримувати дитину. Відповідач витрачає кошти на власні потреби, інтересами сім`ї не цікавиться. Зі слів йому стало відомо, що відповідач працевлаштована не офіційно, отримує високий рівень доходів близько 20 000,00 грн на місяць.

Тому просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти на утримання дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 6000,00 грн щомісяця починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги . Просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач визнала позовні вимоги частково. Не заперечувала щодо допомоги на утримання дітей, згодна сплачувати позивачу аліменти на утримання дітей у розмірі 2000,00 грн на місяць.

Заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження кошті в;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

При розгляді справи судом встановлено, що 03 вересня 2005 року народився ОСОБА_3, батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-ОК №015314 виданим виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

10 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Боярської міської ради, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОК № 052625.

Під час шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження серія 1-ОК №102859.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 грудня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6було розірвано.

Згідно довідки виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 09 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою: с.ПП Борщагівка, вул.. Соломянеська, буд. 51, разом із ним за вищезазначеною адресою проживають та знаходяться на його утриманні син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідач є працездатною, має регулярний дохід у вигляді заробітної плати. Відповідно до ст.180 СК України зобов'язана утримувати свою дитину. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів.

Доказів про наявність стягнень по виконавчим документам з ОСОБА_2 та доказів щодо утримання інших дітей суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

При визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини з урахуванням її віку та стану здоров'я.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Разом з тим статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов'язок відповідача утримувати своїх дітей на підставі описаних вище норм права, наявність інформації про її на даний час щомісячний дохід, склад сім'ї, її стан здоров'я, враховуючи вік та стан здоров'я дітей, задовольнити позов частково і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 4000,00 грн щомісяця на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 25.07.2018 року - дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2018 рік" для дітей такого віку (для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинен надавати на утримання дітей їх батько ОСОБА_1, буде необхідним та достатнім для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Підлягає до стягнення з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 704,80 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 141, 200, 206, 241, 247, 258, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_7, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, с.ПП Борпщагівка, вул. Соломянська (Калініна), буд. 51, п/б, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 25.07.2018 року і до досягненя дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704,80 грн ( сімсот чотири грн. вісімдесят коп.) в дохід держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Апеляційного суду Київської області, а також через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 21 вересня 2018 року.

Суддя: Дубас Т.В.