Справа № 683/2363/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Андрощука Є.М.

присяжних Казімірьонок Н.В., Григорук Ю.О.

з участю секретаря Васічевої О.В.

заявника ОСОБА_3

педставника заінтересованої особи Носаля Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районої державної адміністрації, Головне управління ПФУ у Хмельницькій області про визнання безвісно відсутнім,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Красносілка Старокостянтинівського району. В обґрунтування заяви посилалась на те, що з 1994 року вона проживала з даною особою без реєстрації шлюбу, а 18 вересня 2005 року вони уклали шлюб та мають двох доньок - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 У 2014 році чоловік поїхав на заробітки у РФ м.Хімки Московської області. Протягом двох років він телефонував, а з 2016 році зв'язок з ним було втрачено. Для розшуку чоловіка вона зв'язувалась з знайомими, які працювали у РФ, а також зверталась на передачу «Жди меня» у червні 2017 року, однак розшук був безрезультатним. Вона одна виховує неповнолітню доньку та має право на тримання пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року залучено заінтересованою особою Головне управління ПФУ у Хмельницькій області.

В судовому засіданні заявник підтримала заяву, просила її задовольнити з вищенаведених підстав.

Представник заінтересованої особи - управління соціального захисту населення Старокостянтинівської районої державної адміністрації не заперечував проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи - головного управління ПФУ у Хмельницькій області в судове засідання не з'явивсь, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення заявника, представник заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Як встановлено в судовому засіданні 18 вересня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, актовий запис №9, що підтверджується даними свідоцтва про укладення шлюбу (повторне) від 02.10.2015р. (а.с.5).

Від проживання у шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується даними свідоцтв про народження НОМЕР_1 від 10.08.1995р. (а.с.6) та Серія НОМЕР_2 від 28.11.2005 р.(а.с.7).

Відповідно до положень ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та згідно з ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, заявником ні у заяві ні в судовому засіданні не доведено, а судом не встановлено, обставини, які б давали підстави, відповідно до положень ст.43 ЦК України, визнати безвісно відсутнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Так, статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК України), допустимими (стаття 78 ЦПК України), достовірними (стаття 79 ЦПК України) та достатніми (стаття 80 ЦПК України), які б у своїй сукупності далиб змогу прийти до висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування і питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.80 ЦПК України).

Посилання заявника на акт обстеження щодо фактичного проживання ОСОБА_3, проведеного сільським головою, депутатами та членом виконкому сільської ради від 11.07.2018р., згідно якого ОСОБА_5 не проживає більше 4 років в АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району та зі слів дружини і дітей зв'язок з ним відсутній (а.с.8), суд не приймає до уваги, оскільки данні, викладені у акті щодо відсутності відомостей про місце знаходження ОСОБА_5, зазначені саме зі слів дружини - заявника у справі.

Показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з приводу тих обставин, що за місцем проживання ОСОБА_5 відсутній з 2014 року, суд не приймає до уваги, як належні та допустимі докази, які б давали підстави, відповідно до положень ст.43 ЦК України, визнати безвісно відсутнім ОСОБА_5, оскільки дані свідки в судовому засіданні підтвердили лише ті обставини, що їм не відомо місце перебування, вказаної особи.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_3 не здійснювала заходи, щодо розшуку та (чи) встановлення місця знаходження чи перебування ОСОБА_5 з 2016 року, в тому числі і шляхом звернення з відповідною заявою до Старокостянтинівського ВП ГУ НП Хмельницької області.

За таких обставин суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та визнання безвісно відсутнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Красносілка Старокостянтинівського району.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні зави ОСОБА_3 про визнання безвісно відсутнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Красносілка Старокостянтинівського району.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне рішення складено 11 грудня 2018 року.

Головуючий суддя

Присяжні