Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Провадження № 2-о/279/103/18
Справа № 279/1931/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2018 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу №279/1931/18 за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Коростенський районний відділ УДМС в Житомирській області, Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області про встановлення факту постійного проживання, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що з 1.09.1990 року по даний час проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. До вказаної дати проживав в Луганській області. По приїзду в м.Коростень відразу не зареєструвався по місцю проживання. З 14 по 19 квітня 1994 року був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, а в м.Коростені Житомирської області зареєстрований з 27.01.1995 року. 14.09.1990 року він працевлаштувався в орендно-виробничий кооператив "Бехівський гранкарєр" де працював до 9.12.1991 року. З 27.12.1991 року по 6.07.1993 року працював в приватному акціонерному товаристві "Західвибухпром", а з 03.05.1994 року по 10.05.1995 року в Коростенській міській ремонтно-будівельній дільниці. З 17.05.1995 року по 1997 рік працював в Локомотивному депо ст.Коростень, з 12.08.1997 року по 22.06.1998 року працював в Коростенському ЗАТ "Цегельний завод", з 10.06.1999 року по 21.06.1999 року працював в ВАТ "Коростеньдезактиваціябуд". Зазначене стверджується записами в трудовій книжці. Крім цього, по прибуттю на постійне місце проживання в м.Коростень він відразу став на військовий облік, що підтверджує запис у військовому квитку. Через особисті проблеми він своєчасно не отримав паспорт громадянина України і до даного часу проживає з паспортом громадянина СРСР. Звернувшись в Коростенський районний відділ ДМС України в Житомирській області за отриманням паспорта громадянина України отримав відмову, яка мотивована відсутністю реєстрації на території України станом на 24.08.1991 року. Просить рішенням суду встановити факт постійного проживання на території України, а саме в м.Коростені Житомирської області з 1.09.1990 року по 14.04.1994 року, тобто станом на 24.08.1991 року, включно.

Особи, які беруть участь у справі повідомили про розгляд справи у їх відсутності. Заявник в своїй заяві заяву підтримав і просив задовольнити. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечив.

За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що заявник народився 29.03.1968 року в с.Рудня-Камянка Народицького району Житомирської області, що стверджується свідоцтвом І-ТП №286741 виданого 29.05.2000 року. З паспорту громадянина СРСР VII-ТП №651926, виданого 24.05.1990 року, слідує про реєстрацію заявника на території м.Коростеня та Коростенського району Житомирської області з 14.04.1994 року. В зазначеному документі наявні відмітки про реєстрацію заявника на території Ворошиловградської області з 08.06.1990 року по 17.08.1990 року.

Інформація з військового квитка НК №5079567 підтверджує перебування заявника на обліку на території України.

Згідно копії трудової книги серії БТ-ІІ № 5996321 заявник в період з 14.09.1990 року по 09.12.1991 року працював в орендно-виробничому кооперативі "Бехівський гранітний карєр".

Встановлення факту проживання заявнику необхідно для отримання паспорта громадянина України.

Належність та набуття громадянства України встановлюється Законом України "Про громадянство України" і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст.3 вказаного Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

За приписами п. 7 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом 24.08.1991 року або на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.91 року.

У пункті 44 "Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень", затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Визначення поняття "безперервне проживання на території України" міститься в статті 1 вказаного Закону. Так, безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Згідно ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пленум Верховного Суду України в п.1 постанови "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року розяснив, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, враховуючи, що факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 року ніким не оспорюється, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, які не викликають сумнівів у їх достовірності, без встановлення факту постійного проживання на території України заявник не може отримати паспорт громадянина України, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 76 - 89, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, Законом України "Про громадянство", Законом України "Про громадянство України", Постановою Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4 на території України, а саме в м.Коростені Житомирської області станом на 24 серпня 1991 року включно.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Відповідно п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Заявник: ОСОБА_1, місце проживання: 11500, АДРЕСА_1; місце реєстрації: провулок Залізничний, 36 в м.Коростень, Житомирської області.

Заінтересовані особи: Коростенський районний відділ УДМС в Житомирській області, місцезнаходження: 11500, м.Коростень, вул.Грушевського, 5.

Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області, місцезнаходження: 10008, м.Житомир, вул.Пушкінська, 44 , 7.

Суддя: