Справа № 214/1948/18
2/214/1707/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
18 жовтня 2018 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Чернової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Звади Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, при заочному розгляді справи, в залі суду цивільну справу №214/1948/18 за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради міста Кривого Рогу (вул.Дніпропетровське шосе,11, місто Кривий Ріг, Дніпропетровської області) про надання дозволу на реєстрацію дитини, суд-
Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради міста Кривого Рогу про надання дозволу на реєстрацію дитини.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 12.07.2012 року, який було розірвано рішенням суду від 18.03.2014 року. Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає зі мною за адресою АДРЕСА_2 . Вищезазначена квартира де вона проживає з сином складається з двох кімнат площею 30,2 кв.м., загальною площею 44,61 кв.м., має ванну кімнату, кухню, балкон, 1 вітальню, яка належить мені згідно договору дарування від 12.07.2005 року, має намір виховувати і мешкати з дитиною у найкращих житлових умовах. Проживати за місцем реєстрації вона не може, так як там проживають батьки , та брат ОСОБА_4 , 2002 року народження, інвалід дитинства. Тому позивач бажає зареєструватись з дитиною за адресою АДРЕСА_2 . Відповідач згоди не дає, щоб дитина проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Позивач у позовній заяві просила розглянуту справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, підтримує позовні вимоги позивача.
Зважаючи на ці обставини, суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Строки, встановлені Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання).
Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК, стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК.
Дослідивши та оцінивши надані докази, у їх сукупності з увагою на їх належність, допустимість та достатність, проаналізувавши доводи, які викладені в позовній заяві і співставивши їх з матеріалами справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, який було зареєстровано 12 липня 2012 року Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції, за актовим записом № 234. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 березня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.5).

Відповідно до відомості про реєстрацію місця проживання особи Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Відділ реєстрації місця проживання громадян№ 3580 від 27.03.2018 року (а.с.7).

Згідно договору купівлі-продажу від 02.07.2002 року позивач ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) купила квартиру АДРЕСА_4 . Вищезазначена квартира складається з трьох кімнат, загальною площею 58,4 кв.м., жила площа 44,8 кв.м розташована на третьому поверсі п`ятиповерхового залізобетонного житлового будинку. (а.с.9).

Відповідно до висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради № 8/22-3290 від 01.10.2018 про доцільність реєстрації малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважає за можливе реєстрацію останього за адресою : АДРЕСА_2 . (а.с.41-42)

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності« посвідченої в установленому законом порядку, Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації; письмову заяву; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про прописку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються; документ, що посвідчує особу представника, крім випадків, коли законним представником є батьки (усиновлювачі). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами; 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників). У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Положенням ч. 4 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Фактично позивач позбавлена можливості виконати вимоги закону та зареєструвати місце проживання своєї малолітньої дитини через відсутність згоди батька ОСОБА_2 .

Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя. охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ст. 18 указанного закону держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти- члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХП (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополучна, беручи до уваги права й обов`язки батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Отже, у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень статті 3 Конвенції «Про права дитини», пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 указаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основу відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оскільки батько не надає згоди на реєстрацію місця проживання дитини за постійним місцем проживання, що фактично впливає на права та свободи малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суттєво звужуючи їх, то у даному випадку, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ), третя особа Виконавчий комітет Довгинцівської районної у місті ради міста Кривого Рогу ( вул.Дніпропетровське шосе,11, місто Кривий Ріг, Дніпропетровської області) про надання дозволу на реєстрацію дитини - задовольнити.

Надати ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на реєстрацію місця проживання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , без згоди його батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений останньою судовий збір в розмірі 704,80 гривень (сімсот чотири грн. 80 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Чернова