Справа № 431/6628/18
Номер провадження 6/431/320/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 Старобільський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді Логвіненка Т.Г., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільськ Луганської області подання державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України,

встановив:

Старший державний виконавець Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на примусовому виконанні у Старобільському РВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходяться виконавчі провадження №39461969 щодо виконання виконавчого листа № 712/16538 від 08.07.2013 виданого Ужгородським судом Закарпатської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4; провадження № 49723138 від 24.12.2015 з примусового виконання виконавчого листа №2п-7695 від 25.05.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВЧ №1493 Чопський прикордонний загін боргу у регресному порядку у розмірі 50 000 грн.; №49723252 від 24.12.2015 з примусового виконання виконавчого листа №2п-385 від 05.03.2010 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ВЧ №1493 (Чопський прикордонний загін) боргу у регресному порядку в розмірі 26 000 грн. В строк, наданий для добровільного виконання рішення боржник борг не сплатив.

21.08.2013 було відкрито виконавче провадження. Старобільським РВДВС ГТЮ було зроблено запити до відповідних органів з метою встановлення майнового становища боржника та виявлення його доходів, отримано відповіді про відсутність доходів у боржника. Крім того спрямовано запити до Центу зайнятості, Державної фіскальної служби, УПФУ України. Згідно відповідей встановлено, що боржник не працює, рахунків у Державній фіскальній службі як підприємець не має, пенсію не отримує. Вважає, що все вищевказане свідчить, що боржник свідомо не виконує рішення суду та свідомо ухиляється від його виконання. Приймаючи до уваги великий розмір заборгованості боржника та можливість в будь-який момент виїхати за межі України, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, просить суд тимчасово обмежити ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

Державний виконавець Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився.

Суд розглянув подання у відсутність державного виконавця, оскільки таке подання розглядається негайно відповідно до положень ст.441 ЦПК України.

Розглянувши подання, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного:

На примусовому виконанні у Старобільському РВДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходяться виконавчі провадження №39461969 щодо виконання виконавчого листа № 712/16538 від 08.07.2013 виданого Ужгородським судом Закарпатської області, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4; провадження № 49723138 від 24.12.2015 з примусового виконання виконавчого листа №2п-7695 від 25.05.2011 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ВЧ №1493 Чопський прикордонний загін боргу у регресному порядку у розмірі 50 000 грн.; №49723252 від 24.12.2015 з примусового виконання виконавчого листа №2п-385 від 05.03.2010 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ВЧ №1493 (Чопський прикордонний загін) боргу у регресному порядку в розмірі 26 000 грн. (а.с.8-10).

Старобільським РВДВС ГТЮ було зроблено запити до відповідних органів з метою встановлення майнового становища боржника та виявлення його доходів, отримано відповіді про відсутність доходів у боржника. Крім того спрямовано запити до Центу зайнятості, Державної фіскальної служби, УПФУ України. Згідно відповідей встановлено, що боржник не працює, рахунків у Державній фіскальній службі як підприємець не має, пенсію не отримує. (а.с.11-14).

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання рішення суду.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов'язання, то до виконання зобов'язань або розв'язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Крім того, слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в нього закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника. Державний виконавець не надав суду докази, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу. Крім цього, державний виконавець має право звернутися із поданням про тимчасовий доступ до житла або розшуку боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні подання державного виконавця Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд Луганської області.

Суддя Т.Г.Логвіненко