АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2697/18 Справа № 199/7509/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участю секретаря - Керімової-Бандюкової Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Четвертої Дніпровської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 до Четвертої ДДНК, треті особи: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначила, що 30 вересня 2016 року помер її чоловік ОСОБА_4, після його смерті була відкрита спадщина, яка складалася з квартири АДРЕСА_1. На час відкриття спадщини позивач разом проживала із спадкодавцем та була зареєстрована за вказаною адресою.

Позивач зазначає, що у встановлений законом строк вона звернулась до Четвертої ДДНК за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус ОСОБА_3 прийняла заяву з документами та занесла інформацію до спадкового реєстру за № 60635774 і номером справи у нотаріуса - 396/2017.

14.09.2017 позивач отримала письмову відповідь у формі листа за № 3670/02-14 від державного нотаріуса з посиланням на те, що свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 може бути видане тільки після зняття арештів з майна спадкодавця, посилаючись на п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Позивач вважає, що дії посадової особи відповідача державного нотаріуса Четвертої ДДНК ОСОБА_3 стосовно відмови у видачі Свідоцтва про право на спадщину є протиправними та просить суд визнати дії державного нотаріуса Четвертої ДДНК ОСОБА_3 стосовно відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 30.09.2016 року ОСОБА_4 протиправними та зобовязати Четверту ДДНК вчинити нотаріальну дію, а саме: видати спадкоємцям свідоцтво про право на спадщину після померлого 30.09.2016 року ОСОБА_4.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 до Четвертої ДДНК, треті особи: ОСОБА_3, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання дії протиправними, зобовязання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким повністю задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підставою для відмови у видачі свідоцтва про право спадщину на майно у випадку накладення арешту на спадкове майно, може бути тільки арешт накладений судовим чи слідчим органом, а не виконавчою службою як в її випадку.

Третя особа Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якій зазначило, що оскаржуване рішення районного суду є законним, та не підлягає скасуванню, оскільки позивачці нотаріусом правомірно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з накладенням арешту на все нерухоме майно померлого ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.06.2010 року реєстраційний номер №9938910. Вказану постанову було винесено на підставі судового наказу №2н-168,виданого 14.04.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська, а тому дії нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину є законними.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд Дніпропетровскої області та утворено Дніпровський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та ОСОБА_5.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2016 року помер чоловік позивача ОСОБА_4, після його смерті була відкрита спадщина, яка складалася з квартири АДРЕСА_1. На час відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем та була зареєстрована за вказаною адресою, а тому фактично прийняла спадщину, а також у встановлений законом строк звернулась до Четвертої ДДНК за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину. Державний нотаріус ОСОБА_3 прийняла заяву з документами та занесла інформацію до спадкового реєстру за № 60635774 і номером справи у нотаріуса - 396/2017.

14.09.2017 позивач отримала письмову відповідь у формі листа за № 3670/02-14 від державного нотаріуса з посиланням на те, що свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_4 може бути видане тільки після зняття арештів з майна спадкодавця, посилаючись на п. 4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Відмовляючи у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 районний суд прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про те, що підстав для визнання дії нотаріуса неправомірними немає, оскільки на нерухоме майно померлого ОСОБА_4 державною виконавчою службою був накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження, на підставі судового наказу №2н-168, виданого 14.04.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, а крім того відмовляючи позивачці у вчинені виконавчих дій нотаріусом не виносилась відповідна постанова про відмову у вчиненні виконавчих дій, а було направлено лист- розяснення, тоді як відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», до суду може бути оскаржено тільки нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, оформлена як нотаріальний акт.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає нормам діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Так, відповідно до пункту 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутностізаборони або арешту цього майна.

Згідно п. 4.17 глави 10 Порядку, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право па спадщину затримується до зняття арешту.

Під час підготовки документів до видачі, нотаріусом Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 було виявлено, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна на все нерухоме майно гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції накладено арешт нерухомого майна, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії В9-653, 28.03.2011 року за реєстраційним № 11025673 та арешт нерухомого майна, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії В9-1330, 16.06.2010 року за реєстраційним №9938910.

ОСОБА_2 було надіслано лист-розяснення від 09.09.2017 року №3670/02-14, згідно якого їй було запропоновано звернутись до суду для вирішення питання зняття усіх арештів.

Крім того, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії В9-1330, 16.06.2010 року за реєстраційним № 9938910 було винесено на підставі судового наказу № 2-н-168 виданого 14.04.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська. Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право власності на майно нотаріус Четвертої ДДНК ОСОБА_3В постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії не виносила, а направила заявникові лист-розяснення.

Відповідно до п. 3 глави 13 розділу І Порядку, нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобовязаний викласти причини відмови в письмовій формі і розяснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Так, з матеріалів справи вбачається, що листом від 09.09.2017 року за вих. №3670/02-14 державний нотаріус Четвертої ДДНК ОСОБА_3 повідомила позивача про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого 30.09.2016 року ОСОБА_4 у звязку з накладенням Амур-Нижньодніпровським ВДВС м. Дніпра ГТУЮ в Дніпропетровській області арешту на все нерухоме майно боржника ОСОБА_4

Відповідно до п.4.15 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Не погоджуючись з рішенням районного суду позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до вимог п.4.17 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дії нотаріусами України», нотаріус може відмовити у видачі свідоцтва у разі якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчим органом, а оскільки арешт було накладено державною виконавчою службою, то дії є неправомірними.

Колегія суддів вважає такі доводи помилковими, оскільки, як вже було зазначено вище, виконавча служба Амур-Нижньодніпровського ВДВС ДМУЮ наклала арешт на майно боржника ОСОБА_4, саме на підставі судового рішення, а саме судового наказу № 2-н-168 виданого 14.04.2010 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, а тому підстав стверджувати про те, що арешт накладений не судовим органом немає.

Дії державної виконавчої служби по накладенню арешту повністю узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якого проводиться виконання судових рішень.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що нотаріус повинен був видати свідоцтво про право власності на спадкове майно, та письмово повідомити про це кредитора, вони також не можуть бути підставою для задоволення позову, оскільки правовідносини кредитора та спадкоємців боржника у даному спорі не розглядаються.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів на встановлено, тому оскаржене рішення підлягає залишенню без змін.

керуючись ст.ст. 367, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 25 травня 2018 року.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_6