Провадження № 6/754/815/18
Справа № 754/6631/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

11 грудня 2018 року м.Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Скрипка О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова Вадима Вячеславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Корольов В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що в провадженні виконавчого округу м.Києва знаходиться виконавче провадження № 46032409 від 16.01.2015 року з примусового виконання виконавчого листа № 2-3750/14, виданого 18.12.2014 року Деснянським районним судом м.Києва про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2500755,6 грн. Зазначене виконавче провадження перебувало на виконанні у Деснянському РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві та було передано 25.04.2018 року листом від 12.04.2018 року з відповідною постановою. 25.04.2018 року заявник прийняв вказане виконавче провадження.

Як зазначає заявник, в ході ВП № 46032409 старшим державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Вахрушевою Р.М. 16.01.2015 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та вчинялись дії щодо примусового виконання рішення суду. Про примусове виконання виконавчого документу боржник ознайомлений, про що свідчить заява від 08.07.2016 року, однак боржник рішення не виконує.

Заявник вказує і на те, що з моменту прийняття виконавчого провадження ним було вжито заходів щодо примусового виконання рішення, направлено запити щодо з'ясування наявності у боржника коштів чи майна, на які можна звернути стягнення. Згідно отриманих даних, таке майно чи кошти у боржника відсутні. Вимогу про надання інформації про майно боржник проігнорував і станом на 06.12.2018 року відповіді не надав. На сьогоднішній день рішення суду не виконано, боржником не вчиняється жодних дій щодо виконання судового рішення, вимоги виконавця ігноруються.

Як стало відомо з відповіді Державної прикордонної служби України, боржник безперешкодно перетинає кордон України та відвідує інші країни, що дає можливість боржнику переховуватись від державних органів та ухилятись від виконання судового рішення, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 строком дії до 25.06.2020 року.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що рішення до теперішнього часу в повному обсязі не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, заявник просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання нею своїх зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

В судове засідання державний виконавець не з'явився, надіславши дане подання до суду засобами поштового зв'язку.

Враховуючи обставини справи та положення ч.4 ст.441 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме - подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Також, у поданні, мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

В той же час, надані заявником матеріали не містять доказів направлення на адресу боржника повідомлення про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника, інших документів, які б свідчили про направлення повідомлення боржнику (реєстру кореспонденції, зворотних повідомлень).

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України, «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів подання не вбачається ухилення боржника від виконання рішення, оскільки до самого подання не надано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у ньому.

Суд звертає увагу і на те, що заявником зазначено, що боржником за виконавчим документом є ОСОБА_2, в той час, як відповідно до прохальної частини подання виконавцем ставиться питання про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_6

Враховуючи наведене, а також з урахуванням відсутності доказів умисного ухилення боржника від виконання судового рішення, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України», ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Корольова Вадима Вячеславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2018 року.

Головуючий: