Справа № 395/1700/18 Провадження № 2/395/529/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Лисенку В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що 16 грудня 2007 року померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в м. Новомиргород Кіровоградської області, по вул. Маяковського, 6. Серед господарсько-побутових будівель, які залишилися як спадкове майно, є гараж, зазначений в технічному паспорті літерою «Ж». Цей гараж ОСОБА_3 побудувала за власні кошти в 2000 році на тій частині присадибної земельної ділянки, якою вона користувалася, але право власності на нього не отримала. Позивач після смерті матері звернулася із заявою до ОСОБА_2 міської ради про оформлення права власності на гараж. За наслідками розгляду заяви виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради прийняв рішення № 1382 від 25 грудня 2008 року, яким вирішив оформити право власності на самовільно побудований гараж по вул. Маяковського, 6, м. Новомиргорода, як такий, що побудований без порушення технічних норм забудови. В установленому законом порядку позивач прийняла спадщину після смерті матері і 24 січня 2009 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом у спадковій справі № 177/08 та зареєстроване в реєстрі № 142. У Свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 січня 2009 року вказано, що ОСОБА_1 після смерті матері належить спадкове майно, в тому числі і гараж, однак державний реєстратор вважає, що відповідно до даного Свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу належить лише ? частина гаража.

При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на ? частину гаража нотаріус довідкою відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії.

На підставі вищевикладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 Haдiї Iванiвни, яка померла 16 грудня 2007 року, у вiцi 81 рiк, яке складастъся iз гаража розмiром 8,3 м х 4,8 м, розташованого в м. Новомиргородi Кiровоградської областi по вулицi Маяковського, 6 i зазначеного в технiчному паспортi лiтерою «Ж», який належав матерi на пiдставi рiшення виконавчого комiтету ОСОБА_2 міської ради вiд 25 грудня 2008 року №1382.

Позивач в судове засідання не зявилася, до суду направила письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи за їх відсутності та не заперечують проти задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без учасників судового розгляду за наявними письмовими матеріалами справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 16 грудня 2007 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 063806, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції Кіровоградської області 17 грудня 2007 року. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в м. Новомиргород Кіровоградської області, по вул. Маяковського, 6. Серед господарсько-побутових будівель, які залишилися як спадкове майно, є гараж, зазначений в технічному паспорті літерою «Ж». Цей гараж ОСОБА_3 побудувала за власні кошти в 2000 році на тій частині присадибної земельної ділянки, якою вона користувалася, але право власності на нього не отримала.

Позивач після смерті матері звернулася із заявою до ОСОБА_2 міської ради про оформлення права власності на самовільно побудований гараж. За наслідками розгляду заяви виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради прийняв рішення № 1382 від 25 грудня 2008 року, яким вирішив оформити право власності на самовільно побудований гараж розміром 8,30 м х 4,8 м по вул. Маяковського, 6, м. Новомиргорода, як такий, що побудований без порушення технічних норм забудови. Оскільки виконавчий комітет прийняв рішення про оформлення права власності на самовільне будівництво гаража на підставі п.(10)б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», то позивач зрозуміла, що гараж був поставлений на облік, як особиста приватна власність її померлої матері. Крім цього, згідно листа виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 2027 від 26.11.2018 року на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 25 грудня 2008 року № 1382 громадянці ОСОБА_1, проживаючій ІНФОРМАЦІЯ_1, надано право оформити право власності на самовільно збудований гараж розміром 8,30 м х 4,80 м. В установленому законом порядку позивач прийняла спадщину після смерті матері і 24 січня 2009 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом у спадковій справі № 177/08 та зареєстроване в реєстрі № 142. У Свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 січня 2009 року вказано, що ОСОБА_1 після смерті матері належить спадкове майно, в тому числі і гараж, зазначений літерою «Ж». В даний час позивач має намір зареєструвати своє право власності на гараж в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак державний реєстратор вважає, що відповідно до даного Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 січня 2009 року позивачу належить лише ? частина гаража, тому вона звернулася до державного нотаріуса з заявою видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу ? частину гаража.

За наслідками розгляду заяви державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори видав ОСОБА_1 довідку від 20 листопада 2018 року за № 1318/01-16, в якій вказав, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на ? частину гаража, зазначеного у технічному паспорті літерою «Ж», так як відсутній правовстановлюючий документ на конкретне майно для вчинення нотаріальних дій.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верхованого Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п. 24. Поста нови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

А тому, за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, ОСОБА_2 міська рада Кіровоградської області, на території якого розміщений будинок, є належним відповідачем у даній справі.

Таким чином, вичерпавши всі наявні можливості для захисту своїх цивільних прав позивач вимушена звернутися до суду.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, а тому суд прийшов до безсумнівного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 Антонiною Костянтинiвною право власностi в порядку спадкування за законом на спадкове майно її матерi ОСОБА_3 Haдiї Iванiвни, яка померла 16 грудня 2007 року у вiцi 81 рiк, яке складастъся iз гаража розмiром 8,3 м х 4,8 м, розташованого в м. Новомиргородi Кiровоградсько'i областi по вулицi Маяковського, 6 i зазначеного в технiчному паспортi лiтерою «Ж», який належав матерi на пiдставi рiшення виконавчого комiтету Новомиргородсько'i мiської ради вiд 25 грудня 2008 року №1382.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 200 ч. 3, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Антонiною Костянтинiвною право власностi в порядку спадкування за законом на спадкове майно її матерi ОСОБА_3 Haдiї Iванiвни, яка померла 16 грудня 2007 року, яке складаєтъся iз гаража, зазначеного в технiчному паспортi лiтерою «Ж», розмiром 8,3 м х 4,8 м, розташованого в м. Новомиргородi Кiровоградської областi по вулицi Маяковського, 6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

копія

Справа № 395/1700/18 Провадження № 2/395/529/2018

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого - судді Забуранного Р.А.

при секретарі Лисенку В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що 16 грудня 2007 року померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в м. Новомиргород Кіровоградської області, по вул. Маяковського, 6. Серед господарсько-побутових будівель, які залишилися як спадкове майно, є гараж, зазначений в технічному паспорті літерою «Ж». Цей гараж ОСОБА_3 побудувала за власні кошти в 2000 році на тій частині присадибної земельної ділянки, якою вона користувалася, але право власності на нього не отримала. Позивач після смерті матері звернулася із заявою до ОСОБА_2 міської ради про оформлення права власності на гараж. За наслідками розгляду заяви виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради прийняв рішення № 1382 від 25 грудня 2008 року, яким вирішив оформити право власності на самовільно побудований гараж по вул. Маяковського, 6, м. Новомиргорода, як такий, що побудований без порушення технічних норм забудови. В установленому законом порядку позивач прийняла спадщину після смерті матері і 24 січня 2009 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом у спадковій справі № 177/08 та зареєстроване в реєстрі № 142. У Свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 січня 2009 року вказано, що ОСОБА_1 після смерті матері належить спадкове майно, в тому числі і гараж, однак державний реєстратор вважає, що відповідно до даного Свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу належить лише ? частина гаража.

При зверненні до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на ? частину гаража нотаріус довідкою відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину через те, що у спадкоємця відсутній правовстановлюючий документ на майно, необхідний для вчинення нотаріальної дії.

На підставі вищевикладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3 Haдiї Iванiвни, яка померла 16 грудня 2007 року, у вiцi 81 рiк, яке складастъся iз гаража розмiром 8,3 м х 4,8 м, розташованого в м. Новомиргородi Кiровоградської областi по вулицi Маяковського, 6 i зазначеного в технiчному паспортi лiтерою «Ж», який належав матерi на пiдставi рiшення виконавчого комiтету ОСОБА_2 міської ради вiд 25 грудня 2008 року №1382.

Позивач в судове засідання не зявилася, до суду направила письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області в судове засідання не зявився, до суду направив заяву про розгляд справи за їх відсутності та не заперечують проти задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу без учасників судового розгляду за наявними письмовими матеріалами справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за такими підставами.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 16 грудня 2007 року померла мати позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 063806, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_2 районного управління юстиції Кіровоградської області 17 грудня 2007 року. Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді ? частини житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в м. Новомиргород Кіровоградської області, по вул. Маяковського, 6. Серед господарсько-побутових будівель, які залишилися як спадкове майно, є гараж, зазначений в технічному паспорті літерою «Ж». Цей гараж ОСОБА_3 побудувала за власні кошти в 2000 році на тій частині присадибної земельної ділянки, якою вона користувалася, але право власності на нього не отримала.

Позивач після смерті матері звернулася із заявою до ОСОБА_2 міської ради про оформлення права власності на самовільно побудований гараж. За наслідками розгляду заяви виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради прийняв рішення № 1382 від 25 грудня 2008 року, яким вирішив оформити право власності на самовільно побудований гараж розміром 8,30 м х 4,8 м по вул. Маяковського, 6, м. Новомиргорода, як такий, що побудований без порушення технічних норм забудови. Оскільки виконавчий комітет прийняв рішення про оформлення права власності на самовільне будівництво гаража на підставі п.(10)б ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», то позивач зрозуміла, що гараж був поставлений на облік, як особиста приватна власність її померлої матері. Крім цього, згідно листа виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради № 2027 від 26.11.2018 року на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради від 25 грудня 2008 року № 1382 громадянці ОСОБА_1, проживаючій ІНФОРМАЦІЯ_1, надано право оформити право власності на самовільно збудований гараж розміром 8,30 м х 4,80 м. В установленому законом порядку позивач прийняла спадщину після смерті матері і 24 січня 2009 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом у спадковій справі № 177/08 та зареєстроване в реєстрі № 142. У Свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 січня 2009 року вказано, що ОСОБА_1 після смерті матері належить спадкове майно, в тому числі і гараж, зазначений літерою «Ж». В даний час позивач має намір зареєструвати своє право власності на гараж в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак державний реєстратор вважає, що відповідно до даного Свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 січня 2009 року позивачу належить лише ? частина гаража, тому вона звернулася до державного нотаріуса з заявою видати їй Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу ? частину гаража.

За наслідками розгляду заяви державний нотаріус ОСОБА_2 державної нотаріальної контори видав ОСОБА_1 довідку від 20 листопада 2018 року за № 1318/01-16, в якій вказав, що не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину на ? частину гаража, зазначеного у технічному паспорті літерою «Ж», так як відсутній правовстановлюючий документ на конкретне майно для вчинення нотаріальних дій.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верхованого Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п. 24. Поста нови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - відповідачами у таких справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

А тому, за відсутності інших спадкоємців, які б прийняли спадщину, ОСОБА_2 міська рада Кіровоградської області, на території якого розміщений будинок, є належним відповідачем у даній справі.

Таким чином, вичерпавши всі наявні можливості для захисту своїх цивільних прав позивач вимушена звернутися до суду.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово . Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що позивач являється єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, а тому суд прийшов до безсумнівного висновку, що позовна заява підлягає задоволенню та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 Антонiною Костянтинiвною право власностi в порядку спадкування за законом на спадкове майно її матерi ОСОБА_3 Haдiї Iванiвни, яка померла 16 грудня 2007 року у вiцi 81 рiк, яке складастъся iз гаража розмiром 8,3 м х 4,8 м, розташованого в м. Новомиргородi Кiровоградсько'i областi по вулицi Маяковського, 6 i зазначеного в технiчному паспортi лiтерою «Ж», який належав матерi на пiдставi рiшення виконавчого комiтету Новомиргородсько'i мiської ради вiд 25 грудня 2008 року №1382.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 200 ч. 3, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 Антонiною Костянтинiвною право власностi в порядку спадкування за законом на спадкове майно її матерi ОСОБА_3 Haдiї Iванiвни, яка померла 16 грудня 2007 року, яке складаєтъся iз гаража, зазначеного в технiчному паспортi лiтерою «Ж», розмiром 8,3 м х 4,8 м, розташованого в м. Новомиргородi Кiровоградської областi по вулицi Маяковського, 6.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя підпис

з оригіналом згідно

Суддя: Р. А. Забуранний