Справа №402/465/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2018 р. Ульяновський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого- судді: Ясінського Л.Ю

секретаря судового засідання: Кашнікова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Благовіщенське в порядку підготовчого судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подав до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2. Позов обґрунтував тим, що 24 травня 2000 року він уклав шлюб з ОСОБА_2, який був зареєстрований Ульяновським районним відділом РАЦС Кіровоградської області за актовим записом №11. Від даного шлюбу мають дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, подружні відносини між сторонами припинені через різність характерів, відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені протягом року.

Позивач в судове засідання не з"явився. Про дату, час і місце судового засідання оповіщений належним чином. Подав до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з"явилась. Про дату, час і місце судового засідання оповіщена належним чином. Подала до суду заяву, у якій вказала, що проти позову не заперечує. Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності та заперечує проти стягнення з неї судових витрат. Одночасно відповідач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище" Ситник".

Перевіркою питання наявності законних підстав для задоволення позову та питання того, чи не порушує визнання позову відповідачем вимог закону, прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено:

З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про одруження серії І-ОЛ №023646 (а.с.9) встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 травня 2000 року Ульяновським районним відділом РАЦС Кіровоградської області за актовим записом №11.

Сторони не бажають проживати у шлюбі і шлюб носить формальних характер. Збереження шлюбу не можливе, що вказано позивачем та не заперечено відповідачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, на даний час проживають окремо, причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, позов підлягає задоволенню.

Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року визначено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності з ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Післяшлюбне прізвище відповідача визначити як « Ситник ».

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем, неможливість збереження шлюбу, суд вважає що позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ,5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження судових витрат, суду надані: ордер, угода про надання юридичних послуг адвокатом від 30.04.2018 р., копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Будь-яких інших доказів на підтвердження надання послуг на професійну правничу допомогу позивачем надано не було .

Оскільки документального розрахунку та обґрунтування витрат на правову допомогу, а саме які роботи були виконані, за який час, що було зроблено представником для підготовки позову тощо, позивачем не надано, суд приходить до висновку, що відсутність деталізованого опису виконаних робіт, навіть при наявності відповідної квитанції унеможливлює стягнення витрат на правничу допомогу, а тому вимоги в частині відшкодування витрат на правову допомогу є недоведеними та задоволенню не підлягають.

Судом встановлено, що представник позивача участі у судовому засіданні не брав, оскільки обидві сторони подали заяви про слухання справи без їх участі. Позивачем не була доведена співмірність розміру судових витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачу слід відмовити у стягненні з відповідача витрат на оплату правових послуг адвоката.

Крім того, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір.

З оригіналу квитанції №15 від 08.05.2018 року, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що при подачі даної позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 704,80 грн., що і підлягає стягненню з відповідача на його користь.

На підставі ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 142, 200, 206, 259, 263-265, 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб поміж ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24 травня 2000 року Ульяновським районним відділом РАЦС Кіровоградської області за актовим записом №11.

Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище "Ситник".

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору на користь ОСОБА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Апеляційного суду Кіровоградської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дані про учасників справи:

Позивач: повне найменування або ім'я: ОСОБА_1

Місцезнаходження або місце проживання чи перебування: 26400, Кіровоградська область м.Благовіщенське вул.Лесі Українки, 67/2.

Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач повне найменування або ім'я: ОСОБА_2.

Місцезнаходження або місце проживання чи перебування: 26400, Кіровоградська область м.Благовіщенське вул.Лесі Українки, 67/2.

Ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомо.

Суддя: ОСОБА_5