27.08.2018 Провадження № 2-ві/311/4/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2018 року

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.,

при секретарі судового засідання Листопад В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Михайлівського району електричних мереж про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та скасування акту порушення,

В С Т А Н О В И В:

В своїй заяві від 20 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 заявив відвід судді Степаненко Ю.А., мотивуючи його недовірою судді та всьому складу Василівського районного суду Запорізької області.

Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області Степаненко Ю.А. від 21 серпня 2018 року заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді визнана необґрунтованою та провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід.

Суд на підставі ч.8 ст.40 ЦПК України вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про відвід судді, ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 21 серпня 2018 року, суд приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав для відводу судді встановлений ст.ст.36, 37 ЦПК України. Зокрема, п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості і обєктивності.

Ст.10 ЦПК України, статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв. За субєктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході обєктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті обєктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання обєктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» (заява №16695/04) рішення від 15 липня 2010 року (набуло статусу остаточного від 15 жовтня 2010 року), п.п. 28-32).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

В заяві про відвід судді, позивачем ОСОБА_1 не наведено обставин та не надано жодних належних доказів, які б свідчили про упередженість судді Степаненко Ю.А. при розгляді цивільної справи, а також того, що головуючий суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи, а всі твердження базуються на припущеннях та субєктивній думці позивача.

Таким чином, на думку суду, відсутні обставини, які б вказували на зацікавленість та упередженість судді Степаненко Ю.А. та давали б підстави для її відводу від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Михайлівського району електричних мереж про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та скасування акту порушення.

Незгода з процесуальними рішеннями головуючого у цивільній справі судді не може бути підставою для відводу судді, що відповідає вимогам ч.4 ст.36 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40, 258, 260, 261 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Степаненко Ю.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Михайлівського району електричних мереж про захист прав споживачів, визнання дій незаконними та скасування акту порушення, відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_2