Справа №718/2148/18
Провадження №4-с/718/23/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

23.08.2018 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кіцмань справу за скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» на дії посадової особи органу державної виконавчої служби, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Чернівцігаз» звернувся до суду із даною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.04.2015р. Кіцманським районним судом Чернівецької області було видано виконавчий документ по справі №718/679/15-ц про стягнення на користь ПАТ «Чернівцігаз» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за природній газ в сумі 793,01грн. та судового збору в сумі 121,80грн., який неодноразово предявлявся до державної виконавчої служби після повернення і востаннє був предявлений 28.02.2018р., при цьому стягувачем була сплачена сума авансового внеску в розмірі 2% від суми, що підлягала стягненню згідно платіжного доручення № 20 від 20.02.2018р. про сплату 18,30грн. Стягувач дізнався про порушення свого права 27.07.2018р. та в 10-денний строк для оскарження постанови. Постановою державного виконавця від 18.06.2018 року виконавчий документ повернуто стягувачу з тих підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. Вважає дії державного виконавця щодо не надсилання стягувачу копії постанови про відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, а постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 18.06.2018р. (ВП № 55914268) незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки постанова надіслана майже через два місяці після їх винесення, підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу були відсутні, державний виконавець не в повній мірі використав свої повноваження: не надіслав стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження, не здійснив жодних виконавчих дій, які б свідчили про реальне виконання судового рішення, зокрема щодо отримання даних про рахунки та майно боржника, накладення арешту на майно та рахунки боржника, звернення стягнення на кошти та майно боржника, вихід за місцем проживання боржника, розшук та опис майна боржника, тощо.

Стягувач просив скасувати постанову про повернення виконавчого документа від 18.06.2018р. (ВП № 55914268), визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Кіцманського районного відділу державної виконавчої служби Чернівецького міського управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 під час здійснення виконавчого провадження № 55914268.

Представник заявника підтримав заявлені вимоги, подавши письмову заяву.

Представник ВДВС в судове засідання не з`явився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, будучи відсутньою за місцем проживання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 23.04.2015 року стягувачем направлено до Кіцманського РВДВС виконавчий документ, виданий 31.03.2016р. Кіцманським районним судом Чернівецької області було видано виконавчий документ по справі № 718/679/15-ц про стягнення на користь ПАТ «Чернівцігаз» з боржника ОСОБА_1 заборгованість за природній газ в сумі 793,01грн. та судового збору в сумі 121,80грн.. При цьому стягувачем була сплачена сума авансового внеску в розмірі 2% від суми, що підлягала стягненню, згідно платіжного доручення № 20 від 20.02.2018р., у розмірі 18,30грн.

18.06.2018 року державним виконавцем Шивкеник Н.Є. у виконавчому провадження № 55914268 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з тих підстав, що у боржника не виявлено майна, на яке може бути звернено стягнення.

Зазначену постанову стягувач отримав 27.07.2018 року.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень по ВП № 55914268 вчинено такі виконавчі дії: відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу з причини відсутності у боржника майна.

Згідно ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконазців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1, 5 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та 1 протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до ст.18 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1).

Виконавець зобовязаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.2).

Згідно ч.3 цієї статті виконавець має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п.1); з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3); за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду (п.4); безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх (п.5); накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (п.6); накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п.7); здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у звязку з виконавчим провадженням (п.8); звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб (п.13); у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів (п.19); отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком (п.21); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п.22).

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч.4 ст.18).

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч.5 ст.18).

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання поліцією.

Згідно п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення, котрий накладається державним виконавцем у межах суми стягнення за виконавчим провадженням (з урахуванням виконавчого збору та витрат на та проведення виконавчих дій) шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, винесенням постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, винесенням постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та проведенням опису майна боржника і накладенням на нього арешту.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривні та іноземній валюті, інші цінності. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт.

Законом № 606-14 та Законом України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що накладений державним виконавцем арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту, а відкриття нових рахунків у банках чи інших фінансових установах боржником-юридичною особою чи підприємцем є підставою для направлення державним виконавцем відповідним правоохоронним органам матеріалів для притягнення винних осіб до відповідальності (ст. 76 Закону).

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Судом не встановлено, що державним виконавцем було вжито всіх, передбачених Законом, заходів щодо примусового виконання судового рішення та не в повному обсязі, а тому суд вважає доводи заявника обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст.453 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.447-452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Кіцманського районного управління юстиції ОСОБА_2 при здійсненні виконавчого провадження за виконавчим документом № 718/679/15-ц, виданим 31.03.2016 року Кіцманським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за природній газ в сумі 793,01грн. та судового збору в сумі 121,80грн., скасувати постанову від 18.06.2018 року (ВП № 55914268) про повернення виконавчого документа стягувачу та зобовязати вчинити виконавчі дії з примусового виконання судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання.

Учасник справи, якому не було вручено ухвалу удень її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали.

Про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повинен повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Суддя: