Справа 688/3875/17
№ 2/688/197/18
Рішення

іменем України

30 травня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Варави О.Ю.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідачів ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_7, ОСОБА_3 за участю третіх осіб без самостійних вимог Шепетівської міської ради, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні майном,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном, посилаючись на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі чинять перешкоди їй в користуванні частиною будинку, а саме: не надають проходу для користування кладовкою розміром 6,6 кв.м., яка розташована з іншої сторони будинку і має окремий вхід.

Просила зобов'язати відповідачів не чинити їй перешкод у здійсненні нею права володіння та користування кладовкою розміром 6,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: вул. Княгині Ольги, 4/2, в м. Шепетівка, а саме: надати безперешкодний прохід до кладовки.

Ухвалами суду до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог залучено Шепетівську міську раду, ОСОБА_8.

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_7 у відзиві на позов вказав, що у матеріалах справи відсутні докази вчинення відповідачем перешкод в користуванні майном, позивачем не доведено суду порушення з боку відповідача - ОСОБА_7 законних та охоронюваних інтересів позивача.

У судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_7 позов не визнали, посилаючись на те, що кладовка позивача знаходиться в аварійному стані, використовувати її за призначенням неможливо, відповідач не бажає, щоб ОСОБА_1 пересувалася під її вікном, проходила під частиною будинку, де знаходиться квартира відповідача. Ствердили, що перешкоди у проході облаштована огорожа та господарські будівлі біля кладовки існують тривалий час.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що позивач пізніше за інших придбала квартиру №2 з кладовкою, яка знаходиться з іншого боку будинку та межує зі стіною квартири ОСОБА_7 Позивач ніколи не користувалася кладовкою. Біля кладовки побудований гараж ОСОБА_3, який унеможливлює вільний прохід до кладовки позивача, такий порядок користування співвласники визначили усно та він існує тривалий час.

Представник Шепетівської міської ради у судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, пояснивши, що власником земельної ділянки по вул. Княгині Ольги, 4 в м. Шепетівка є Шепетівська міська рада, це землі житлової та громадської забудови. Прибудинкова територія не визначена, у користування чи власність сторін не передавалася (крім земельної ділянки власника квартири №1), ОСББ не створювалося. Співвласники самостійно визначають порядок використання належних будівель, споруд.

Третя особа ОСОБА_8 позов підтримав, посилаючись на те, що позивач не може використовувати належну їй кладовку за призначенням, оскільки не має вільного доступу до неї, з одного боку облаштована огорожа ОСОБА_7, з іншого будівля ОСОБА_3

У подальшому, треті особи без самостійних вимог у судове засідання не з"явилися, звернулися до суду із заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з огляду на таке.

Судом встановлено, що будинок №4, розташований в м. Шепетівка по вул. Княгині Ольги (до перейменування вул. ОСОБА_9), 1903 року побудови - є малоповерховим багатоквартирним житловим будинком (4 квартири), які належали громадянам на праві спільної часткової власності, у подальшому були відчужені іншим громадянам за договорами купівлі-продажу.

Позивач ОСОБА_1 стала власником квартири АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.08.2000 року (19/100).

Відповідач ОСОБА_7 була співвласником квартири №3 у цьому ж будинку відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 25.07.1980 року, проте відповідно до рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26.02.2018 останній виділено в натурі 19/100 частин в будинку та припинено право спільної часткової власності на вказану частку.

Відповідач ОСОБА_3 є співвласником квартири №4 в цьому будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.1999р. (24/100), третя особа ОСОБА_8 є приватним власником квартири №1 на підставі договору дарування від 17.12.2003р.

Таким чином, на час розгляду справи співвласниками будинку є позивач ОСОБА_1 (19/100) та відповідач ОСОБА_3 (24/100), інші учасники справи припинили право спільної часткової власності та є окремими власниками квартир.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу права позивача вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а саме кладовкою площею 6,6 кв.м., яка відповідно до технічної документації відноситься до квартири позивача та на технічному плані будинку позначена "2-5", на власний розсуд.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України надання земельних ділянок у власність чи користування здійснюється на підставі рішень відповідних органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а порядок використання земель житлової та громадської забудови передбачений ст. 39 і ч. 1 ст. 42 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (ч.ч. 2, 3 ст. 42 ЗК України).

При цьому під прибудинковою територією слід розуміти встановлену за проектом поділу території мікрорайону (кварталу) та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення й обслуговування жилого будинку та пов'язаних із ним господарських і технічних будівель і споруд, тобто нею є територія під жилим будинком, проїзди та тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, занять спортом, тимчасового зберігання автомобілів жителів будинку, для господарських цілей та інші території, пов'язані з утриманням і експлуатацією будинку.

Відповідно до вимог Земельного кодексу України (ст.ст. 116, 118, 124, 125), право власності чи користування земельною ділянкою із земель комунальної власності виникає з моменту державної реєстрації цих прав на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

Судом встановлено та визнано сторонами, що житловий будинок №4 по вул. Княгині Ольги в м. Шепетівка на балансі в будь-якому комунальному підприємстві не перебуває. Обєднання співвласників багатоквартирного житлового будинку власниками квартир не створювалося, та відповідна прибудинкова територія їм у власність чи у користування не передавалась. Земельна ділянка під вказаним будинком відноситься до земель житлової та громадської забудови, є землями комунальної власності, якими розпоряджається Шепетівська міська рада як орган місцевого самоврядування (крім земельної ділянки ОСОБА_8).

Відповідно до акту обстеження житлового будинку №4 по вул. Княгині Ольги в м. Шепетівка від 15.03.2018р. квартира позивача - №2 розташована у північно-західній частині будинку. До цієї квартири належить комора, яка має окремий вхід з двору, який розташований з північно-східного (протилежного) боку будинку. Доступ до комори може бути здійснений з північного боку будинку через територію, яку загородила ОСОБА_10 або із східного боку, яку забудувала та загородила ОСОБА_3 Власник однієї з квартир ОСОБА_8 має державний акт на право власності на земельну ділянку площею 200 кв.м за вказаною адресою. Решта території ніким не приватизована. Розяснено, що ОСОБА_1 має право вільного доступу до всієї території житлового будинку по вул. Княгині Ольги, 4, крім земельної ділянки ОСОБА_8.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що є начальником відділу містобудування і архітектури виконавчого комітету Шепетівської міської ради, 15.03.2018р. був головою комісії під час обстеження житлового будинку №4 по вул. Княгині Ольги в м. Шепетівка. Комісія виявила, що доступ до комори може бути здійснений з північного боку будинку через територію, яку загородила ОСОБА_10 або із східного боку, яку забудувала та загородила ОСОБА_3

Таким чином, актом обстеження, показаннями свідка ОСОБА_11 підтверджується, що відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_3 не визнають право ОСОБА_1 на користування кладовкою, відсутній безперешкодний прохід до неї.

В силу приписів ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Статтею 321 цього Кодексу визначено принцип непорушності права власності.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі шляхом припинення дії, яка порушує право, а також іншим способом, який встановлений договором або законом.

Засади захисту права власності визначені ст. 386 ЦК України, в тому числі: рівність захисту прав усіх суб'єктів права власності; власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Власник майна, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок №4 по вул. Княгині Ольги в м. Шепетівка знаходиться у комунальній власності (крім ОСОБА_8) та у фактичному користуванні сторін, відсутність можливості вільного проходу позивача до частини квартири унеможливлює використання майна за функціональним призначенням, створюючи тим самим перешкоди у використанні власності позивачем, а відтак, перешкоди, які створюють відповідачі підлягають усуненню. Відповідачів слід зобов'язати не чинити перешкод позивачу у здійсненні нею права володіння та користування майном та надати безперешкодний прохід до спірної кладовки.

Щодо конкретного порядку користування земельною ділянкою, то суд зазначає, що такі позовні вимоги ОСОБА_1 не зявлялися, а тому в силу вимог ст. 13 ЦПК України, судом не вирішувалися.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути половину сплаченого судового збору (320 грн.), решту 320 грн. присудити позивачу з Державного бюджету України, оскільки відповідач ОСОБА_7 звільнена від сплати судових витрат.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 20, 39-42 ЗК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 (ід.н. НОМЕР_1, вул. Княгині Ольги, 4/2 м. Шепетівка) до ОСОБА_10 (ід.н. НОМЕР_2, вул. Княгині Ольги, 4/3 м. Шепетівка), ОСОБА_3 (ід.н. 7, вул. Княгині Ольги, 4/4 м. Шепетівка) про усунення перешкод у користуванні майном задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 у здійсненні нею права володіння та користування майном та надати безперешкодний прохід до кладочки площею 6,6 кв.м., яка знаходиться по вул. Княгині Ольги, 4/2 в м. Шепетівка Хмельницької області.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 320 грн. судового збору

Присудити з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 320 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 04 червня 2018 року.

Суддя А.Ю. Цідик