АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року м. Чернівці

справа № 725/5670/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів : Литвинюк І.М., Одинака О.О.

секретар Тодоряк Г.Д.

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 22 грудня 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики (головуючий в 1-й інстанції Стоцька Л.А.)

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Також позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу (м.Чернівці вул.Руданського, 38) в межах суми позову в розмірі 67735 дол.США.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 22 грудня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить ухвалу скасувати та задовольнити заяву в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необгрунтованою. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Провадження 22-ц/794/555/18 Категорія 19/27

ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 є власником 76/100 частини будинковолодіння по вул.Руданського, 35/2 м.Чернівців.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу - скасувати з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів щодо наявності у відповідача рухомого чи нерухомого майна, грошових коштів, а також їх місцезнаходження.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

У відповідності до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

П. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяв про забезпечення позову, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із таким застосуванням.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 з вимогою майнового характеру, а саме - стягнення заборгованості за договором позики. Тобто між сторонами виник спір щодо стягнення грошових коштів на суму 67873,29дол. США.

В ході розгляду даної цивільної справи позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій зазначив, що існують обґрунтовані ризики відчуження відповідачем належного їй майна, які можуть настати у випадку невжиття заходів забезпечення позову, що у подальшому може унеможливити виконання рішення суду про стягнення значної суми боргу, заявленої у позові.

Із долученої до матеріалів справи Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 110764809 від 16.01.2018р. вбачається, що ОСОБА_2 є власником 76/100 часток будинковолодіння по вул. Руданського, 35 м.Чернівців, що складаються з : в житловому будинку літ.А приміщення квартири № 2, житлового будинку літ.Г (квартира №3).

Оскільки відповідач є власником вищезазначеної нерухомості, вказане майно може бути нею відчужено на користь інших осіб, що утруднить виконання можливого рішення. Та може призвести до затягування розгляду справи і обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

Зважаючи на характер позовних вимог та враховуючи ціну позову, накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно, а саме на 76/100 часток будинковолодіння по вул.Руданського, 35 в м.Чернівцях, співвідноситься з метою даного забезпечення і є передумовою виконання рішення суду у випадку ухвалення позитивного для позивача рішення.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути поправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Обраний позивачем вид забезпечення позову накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно ніяким чином не перешкоджає власнику користуватися своїм майном, однак у випадку задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ОСОБА_2 буде тимчасово позбавлена можливості відчужити арештоване майно до виконання своїх договірних зобовязань. Закон передбачає застосування такого обмеження для врахування інтересів кредитора. Однак після виконання своїх зобовязань право на вільне розпорядження боржником належним йому майном відновлюється. Таким чином законодавцем збалансовано інтереси обох сторін (позивача і відповідача) у спірних правовідносинах.

При розгляді заяви суд першої інстанції не повно з»ясував обставини, що мають значення для справи, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України, є підставами для скасування судового рішення з ухваленням постанови про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 374, п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 22 грудня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Накласти арешт на 76/100 часток будинковолодіння по вул.Руданського, 35 м.Чернівців, що складається з житловому будинку літ.А приміщення квартири № 2, житлового будинку літ.Г (квартира №3) та належить на праві власності ОСОБА_2.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Дата складення повної постанови 1 червня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :