Справа № 188/1536/18
Провадження № 2/188/704/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Полубан М.П.

при секретарі Гречко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум , 3 % річних , процентів за користування грошима та неустойку ( пеню ) ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача , в якому зазначає , що 03.05.2017 р. Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу вирішив :

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики ( розпискою ) від 17.10.2013 р. в розмірі 5000 ( п"ять тисяч ) грн. ;

- судові витрати по оплаті за проведення експертизи залишити відповідачеві ОСОБА_2 ;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 243.60 грн.

На протязі тривалого часу судове рішення не виконувалося , за цей час кошти стягнуті за рішенням суду знецінились і в зв"язку з цим він має право звернутися до суду та прохати суд стягнути нараховані інфляційні суми , 3 % річних , 10 ; щомісячно від суми боргу та неустойку ( пеня ) .

Відповідач мав грошове зобов"язання перед ним , що підтверджується договором позики ( розпискою ) від 17.10.2013 р. , а також рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17.10.2017 р. , яке набрало законної сили про стягнення з відповідача на його користь грошових коштів .

Отже , у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його болрг складатиме :

- суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов"язання ;

- проценти за позикою , якщо інше гне встановлено договором або законом , нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позивачем коштами ;

- три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір не встановлено договором або законом .

При цьому індекс інфляції , 3 % річних від простроченої суми ( ст. 625 ЦК України ) та проценти за позикою ( ст. 1048 ЦК України ) підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу .

Позивач надає розрахунок суми заборгованості станом на 31.09.2018 р. - справа № 188/456/14-ц :

1. Три проценти ( 3 % ) річних від простроченої суми : 5000 х3 : 100 : 365 х 1734 = 712 грн. 60 коп. .

2. Інфляційна сума на суму боргу з 01.01.2014 р. по 30.09.2018 р. :

1.249 х 1.433 х 1.124 х 1.011 х 1.01 х 1.018 х 1.009 х 1.013 х 1.016 х = 2.172 ( 2.171648673 ) .

- 350.00 ( 12.07.2017 ) х 2.172 = 760.02 ;

- 450.00 ( 05.09.2017 ) х 2.176 = 979.20 грн. ;

- 450 ( 17.10.2017 ) х 2.22 = 999.00 грн. ;

- 450.00 ( 15.11.2017 р. ) х 2.247 = 1011.15 грн. ;

- 315.00 ( 29.01.2018 ) х 2.29 - 721.35 грн. ;

- 350.26 ( 08.05.2018 ) х 2.39 = 837.12 грн. ;

- 114.93 ( 06.06.2018 ) х 2.39 = 274.68 грн.;

- 1000.00 ( 09.07.2018 ) х 2.39 = 2390.00 грн. ;

- 952.30 ( 07.08.2018 ) х 2.39 = 2276.00 грн. ;

- 811.11 ( 07.09.2018 ) х 2.39 = 1938.55 грн.

Всього : 12 187 ( дванадцять тисяч сто вісімдесят сім ) грн. 07 коп.

3. Проценти - десять процентів щомісячно від суми боргу з 01.01.2014 р. :

- щомісячно 10 ( десять ) процентів від суми боргу - 500 грн. ( 10 % від 5000 ) ;

- кількість місяців з 01.01.2014 р. по 31.08.2018 р. включно - 56 ( 12х4 + 8 ) ;

Сума яка підлягає стягненню - 28000 ( двадцять вісім тисяч ) грн. ( 56 х 500 ) .

4. Неустойка ( пеня ) - 50 грн. за кожен день прострочення виконання зобов"язання :

- кількість днів з 01.01.2014 р. по 07.09.2018 р. - 1711 ( 365 х 3 + 366 + 250 ) . Всього 84 550 ( вісімдесят п"ять тисяч п"ятсот п"ятдесят ) грн.

5. Проценти , десять процентів щомісячно від суми боргу та неустойка ( пеня ) 50.00 грн. за кожен день прострочення виконання зобов"язання ( повернення боргу ) стягуються в межах позовної давності - три роки - 500.00 х 36Ї 12х3 ) = 18000 ( вісімнадцять тисяч ) грн. та 50.00 х 1095 ( 365х3 ) = 54 750 ( п"ятдесят чотири тисячі сімсот п"ятдесят ) грн.

Загальна сума , яка підлягає стягненню за рішенням суду з відповідача , згідно договору позики ( розписки ) від 17.10.2013 р. становить 85 649 ( вісімдесят п"ять тисяч шістсот сорок дев"ять ) грн. 67 коп.

Попередній ( орієнтовний ) розрахунок суми судових витрат .

Витрати , пов"язані з розглядом справи можуть виникати після відкриття провадження у справі , тобто під час розгляду справи . Склад та розмір цих витрат залежать від фактичних дій , які вчиняються учасники процесу , особи , які беруть участь у справі та суд .

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 буде розглянути впродовж трьох судових засідань і тому витрати , пов"язані з розглядом даної справи обмежуються витратами , пов"язаними зі сплатою судового збору в розмірі 856.50 грн. та судовими витратами - витрати , пов"язані із прибуттям до суду ( переїздом до іншого населеного пункту ) та компенсації за відрив від звичайних занять ( пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати ) в розмірі 1000 грн.

Просить суд про наступне :

1. Відкрити провадження у справі та розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження .

2. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , І.П.Н. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , І.П.Н. НОМЕР_2 кошти в розмірі 85 649 ( вісімдесят п"ять тисяч шістсот сорок дев"ять ) грн. 67 коп. .

3. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , І.П.Н. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , І.П.Н. НОМЕР_2 судові витрати в розмірі 1856 ( одна тисяча вісімсот п"ятдесят шість ) грн. 50 коп. , з них : судовий збір в розмірі 856.50 грн. ; витрати , пов"язані із прибуттям до суду ( переїздом до іншого населеного пункту ) та компенсацію за відрив від звичайних занять ( пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати ) в розмірі 1000 ( одна тисяча ) грн.

Під час судового розгляду справи по суті позивач підтримав свій позов у повному обсязі , дав пояснення щодо фактичних обставин справи і дані пояснення є аналогічними до вищезазначеного . Просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав . Вважає , що позивач пропустив строк позовної давності. Даний строк на думку позивача слід відраховувати з дня набрання законної сили рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03.05.2017 р. Також відповідач посилається на ту обставину , що позивач надав суду необгрунтований належним чином розрахунок заборгованості , а тому просить суд в позові відмовити.

Вислухавши сторони , суд вважає , що позов підлягає частковому задоволенню .

Судом встановлено , що рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 04.05.2017 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики ( розпискою ) від 17.10.2017 р. в розмірі 5000 ( п"ять тисяч ) грн. Також прийнято рішення про судові витрати .

Дані обставини сторонами визнаються та доказуванню не підлягають .

Отже , згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України , обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В договорі позики ( розписки ) від 17.10.2013 р. зазначається , що позикодавець надає позичальнику безпроцентну грошову позику у вітчизняній валюті ( гривня ) у сумі 5000 ( п"ять тисяч ) грн.

В пункті другому даного документа вказується , що позичальник бере на себе зобов"язання повернути суму позики в розмірі 5000 ( п"ять тисяч ) грн. до 31.12.2013 р.

Крім того , в пункті п"ятому сторони визначили , що в разі несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення , проценти - 10 % , щомісячно від суми боргу , а також неустойку ( пеня ) - 50 грн. за кожний день прострочення виконання зобов"язання .

Отже, з урахуванням вищевикладених фактичних обставин справи суд дійшов висновку, що 17.10.2013 р. між сторонами було укладено договір, який за своєю правовою природою є договором позики грошових коштів.

Як зазначалося вище , факт укладення сторонами договору позики встановлено вищезазначеним рішенням суду . Рішення набрало законної сили . Однак , в зв"язку з тим , що відповідач в добровільному порядку не виконував рішення суду , виконавчий було направлено до Петропавлівського районного відділу ДВС для примусового стягнення боргу.

Наданою позивачем довідкою начальника Петропавлівського ДВС від 01.10.2018 р. ( вих. № 9118 ) зазначається , що по ВП № 54115511 на користь стягувача , тобто позивача ОСОБА_1 за період з 12.07.2017 р. і по 07.09.2018 р. було перераховано вся сума боргу боржника ( відповідача ) . Тобто , даним документом підтверджується той факт , що позикодавцю було повернуто всю сума боргу за договором позики .

В даній конкретній ситуації суд погоджується з позицією позивача в тій частині , що сума боргу була повернута несвоєчасно , а із запізнення більше ніж на чотири роки та вісім місяців .

А тому , відповідач повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також 10 % річних від простроченої суми та пеню.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто за змістом статей 625 та 1048 ЦК України - 3% річних є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Вирішуючи питання щодо правильності визначення позивачем ціни позову та суми заборгованості по кожній вимозі , судом встановлено наступне.

Позивачем допущено арифметичну помилку у розрахунках щодо загальної суми заборгованості.

В позові зазначено , що ціна позову становить 85 650 грн. В той же час позивач у наданому розрахунку зазначає про наступні суми :

1. Три проценти ( 3 % ) річних від простроченої суми : 5000 х3 : 100 : 365 х 1734 = 712 грн. 60 коп. .

2. Інфляційна сума на суму боргу з 01.01.2014 р. по 30.09.2018 р. - 12 187 ( дванадцять тисяч сто вісімдесят сім ) грн. 07 коп.

3. Проценти - 28000 ( двадцять вісім тисяч ) грн. ( 56 х 500 ) .

4. Неустойка ( пеня ) - 50 грн. за кожен день прострочення виконання зобов"язання - 84 550 ( вісімдесят п"ять тисяч п"ятсот п"ятдесят ) грн.

5. Проценти , десять процентів щомісячно від суми боргу та неустойка - 54 750 ( п"ятдесят чотири тисячі сімсот п"ятдесят ) грн.

Загальна сума , яка підлягає стягненню за рішенням суду з відповідача , згідно договору позики ( розписки ) від 17.10.2013 р. становить 85 649 ( вісімдесят п"ять тисяч шістсот сорок дев"ять ) грн. 67 коп.

Отже , за проведеним судом розрахунком загальна сума боргу становить - 180 199 ( сто вісімдесят тисяч сто дев"яносто дев"ять ) грн. 67 коп.

Таким чином , дану суму слід брати до уваги при проведенні розрахунків за даним позовом.

Щодо вимог відповідача про застосування строків позовної давності.

Главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов"язання, передбачених ст. 625 ЦК України застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки.

Законодавець визначає обов"язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та три проценти річних від простроченої суми за увесь час прострочення, у звязку з чим таке зобов"язання є триваючим.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов"язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов"язання до моменту його усунення.

Таким чином, у разі застосування позовної давності стягнення інфляційних нарахувань і 3-х і 10-ти процентів річних обмежується останніми трьома роками перед зверненням кредитора до суду.

Позивач звернулася до суду з позовом 22 листопада 2018 року. В ході судового розгляду відповідач зробив заяву про застосування позовної давності .

Отже, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, даний позов , як зазначалося вище слід задовольнити частково.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні нарахування та проценти від простроченої суми за період з 22 листопада 2015 року до 22 листопада 2018 року , тобто в трирічний строк з дня звернення до суду .

В той же час , як зазначалося вище , згідно довідки Петропавлівського ДВС 07.09.2018 р. позивачу була перерахована вся сума заборгованості та в даній довідці зазначається дата перерахування , сума та номер платіжного доручення. .

Отже , на дату 22.11.2018 р. сума боргу за договором позики вважається погашеною ( повернутою) .

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Таким чином , інфляційні суми слід рахувати з 22.10.2015 р. по 07.09.2018 р. та слід нараховувати на залишок суми заборгованості з 12.07.2017 р. і до дня остаточного розрахунку .

Зокрема :

- жовтень 2015 р. - сума не нараховується , так як інфляція становить - 98.7 % ;

- листопад 2015 р. - 510 грн. ( 5000 грн. х 102.0 % ) ;

- грудень 2015 р. - 503.5 грн. ( 5000 грн. х 100.7 % ) ;

- січень 2016 р. - 504.5 ( 5000 грн. х 100.9 % ) ;

- лютий 2016 р. - сума не нараховується , так як інфляція становить 99.6 % ;

- березень 2016 р. - 505.0 ( 5000 грн. х 101.0 % ) ;

- квітень 2016 р. - 517.5 грн. ( 5000 грн. х 103.5 % ) ;

- травень 2016 р. - 505.5 грн. ( 5000 грн. х 100.1 % ) ;

-червень 2016 р. - сума не нараховується , так як інфляція становить 99.8 % ;

- липень 2016 р. - сума не нараховується , так як інфляція становить 99.9 % ;

- серпень 2016 р. - сума не нараховується , так як інфляція становить 99.7 % ;

- вересень 2016 р. - 509 грн. ( 5000 грн. х 101.8 % ) ;

- жовтень 2016 р. - 514 грн. ( 5000 грн. х 102.8 % ) ;

- листопад 2016 р. - 509 грн. ( 5000 грн. х 101.8 % ) ;

- грудень 2016 р. - 504.5 грн. ( 5000 грн. х 100.9 % ) ;

- січень 2017 р. - 505.5 грн. ( 5000 грн. х 101.1 % ) ;

- лютий 2017 р. - 505.0 грн. ( 5000 грн. х 101.0 % ) ;

- березень 2017 р. 509.0 грн. ( 5000 грн. х 101.8 % ) ;

- квітень 2017 р. - 504.5 грн. ( 5000 грн. х 100.9 % ) ;

- травень 2017 р. - 506.5 грн. ( 5000 грн. х 101.3 % ) ;

- червень 2017 р. - 508.0 грн. ( 5000 грн. х 101.6 % ) ;

- липень 2017 р. - 465.9 грн. ( 5000 грн. - 350 грн. = 4650 грн. х 100.2 % ) ;

- серпень 2017 р. - сума не нараховується , так як інфляція становить 99.9 % ;

- вересень 2017 р. - 428.40 грн. ( 4650 грн. - 450 грн. = 4200 х 102.0 % ) ;

- жовтень 2017 р. - 379.50 грн. ( 4200 грн. - 450 грн. = 3750 грн. х 101.2 % ) ;

- листопад 2017 р. - 332.97 грн. ( 3750 грн. - 450 грн. = 3300 грн. х 100.9 % ) ;

- грудень 2017 р. - 330.33 грн. ( 3300 грн. х 100.1 % ) ;

- січень 2018 р. - 302.97 грн. (3300 грн. -315 грн. = 2985 грн. х 101.5 % )

- лютий 2018 р. - 301.18 грн. ( 2985 грн. х 100.9 % ) ;

- березень 2018 р. - 301.78 грн. ( 2985 х 101.1 % ) ;

- квітень 2018 р. - 300.88 грн. ( 2985 х 100.9 % ) ;

- травень 2018 р. - 263 грн. ( 2985-350.26= 2634.74 грн. х 100.0 % )

- червень 2018 р. - 251.98 грн. ( 2634.74 - 114.93 грн. = 2519.81 х 100.0 %) ;

- липень 2018 р. - сума не нараховується , так як інфляція становить 99.93% ;

- серпень 2018 р. - 56 . 75 грн. ( 2519.81 грн. - 1000 грн. - 952.30 грн. =567.51 грн. х 100.0 % ) ;

- вересень 2018 р. - згідно даних ДВС 07.09.2018 р. боржником було здійснено останній платіж в сумі 811.11 грн. Отже , на вересень 2018 р. інфляційна сума не нараховується.

Таким чином , інфляційна сума за вказаний період становить 11 831 ( одинадцять тисяч вісімсот тридцять одна ) грн. 64 коп.

Щодо вимоги позивач про стягнення процентів. З тексту позовної заяви позивача вбачається , що останній просить суд стягнути з відповідача проценти , а саме - три проценти річних , як обов"язок обумовлений нормами ст. 625 ЦК України , так і 10 процентів , як обов"язок визначений у договорі позики ( розписки ) .

Суд вважає , що дана вимога підлягає частковому задоволенню.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто , в своєму позові позивача намагається притягнути відповідача до подвійної відповідальність одного виду.

При цьому в ст. 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто, вищезазначене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% процентів від суми боргу .

Враховуючи вищезазначене , суд вважає , що в даному конкретному випадку підлягає задоволенню вимога про стягнення 10 % від суми боргу.

В вищезазначеному договорі ( п. 5 ) визначено , що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує проценти - 10 % від суми боргу …

Судом зазначалося , що вимоги позивача підлягають стягненню в межах трьохрічної позовної давності. , тобто з жовтня 2015 р.

Сума процентів за період з жовтня 2015 р. по 12.07.2017 р. ( дата з якої відповідач почав сплачувати борг ) становить - 500 грн. ( 5000 грн. х 10 % ) .

За період з 12.07. 2017 р. по 05.09.2017 р. становить 465 грн. ( 5000 грн. - 350 грн.= 4650 грн. х 10 % ) ;

За період 05.09.2017 р. по 17.10.2017 р. становить 420 грн. ( 4650 грн. - 450 грн. = 4200 грн. х 10%);

За період з 17.10.2017 р. по 15.11.2017 р. становить 375 грн. ( 4200 грн. - 450 грн. = 3750 - 450 грн. х 10 % ) ;

За грудень 2017 р. становить 420 грн. ( 4200 грн. х 10 % ) ;

За січень 2018 р. становить 388 грн . ( 4200 грн. - 315 грн. = 3885 грн. х 10 % ) ;

За лютий 2018 р. становить 388.5 грн. ( 3885 грн. х 10 % ) ;

За березень 2018 р. становить 388 грн. ( 3885 грн. х 10% ) ;

За квітень 2018 р. становить 388 грн. ( 3885 грн. х 10 % ) ;

За травень 2018 р. становить 353.44 грн. ( 3885 грн. - 350.26 грн. = 3534.47 грн. х 10 % ) ;

За червень 2018 р. становить 341.94 грн. ( 3534.47 грн. - 114.93 грн. = 3419.54 х 10 % ) ;

За липень 2018 р. становить 241.95 грн. ( 3419.54 грн. - 1000 грн. = 2419.54 грн. -х 10% ) ;

За серпень 2018 р. становить 146.72 грн. ( 2419.54 грн. - 952.30 грн. = 1467.24 грн. х 10% ) ;

За вересень 2018 р. становить 65.61 грн. ( 1467.24 грн. - 811.11 грн. = 656.13 грн. х 10 % ) .

Всього сума 10 % становить - 4 382 ( чотири тисячі триста вісімдесят дві ) грн. 16 коп.

Щодо вимоги по стягненню неустойки ( пені ).

За підрахунками позивача розмір даної вимоги становить 85550 ( вісімдесят п"ять тисяч п"ятсот п"ятдесят ) грн. Також надає арифметичний розрахунок за період 01.01.2014 р. по 07.09.2018 р. . Тобто , його розрахунок базується з кількості днів ( 1711 днів ) та 50 грн. за кожен день прострочення суми боргу.

Суд не погоджується з даною позицією позивача. При цьому суд бере до уваги вимоги відповідача про застосування строків спеціальної давності .

Вирішуючи дане питання суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України вимоги про стягнення неустойки ( штрафу , пені ) застосовується позовна давність в один рік .

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

У даному конкретному випадку при зверненні до суду 20 жовтня 2018 р. позивач невірно визначився зі строком з якого слід проводити нарахування заборгованості по пені. Дана вимога підлягає до стягнення за період 22 жовтня 2017 р . Тобто , на день звернення даний строк становить 365 днів.

Отже , сума заборгованості за пенею становить - 18 250 ( вісімнадцять тисяч двісті п"ятдесят ) грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує положення ст. 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач ставить питання про стягнення судових витрат , які складаються з судового збору та з витрат , які пов"язані із прибуттям до суду ( переїзду до іншого населеного пункту ) та компенсації за відрив від звичайних занять ( пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати ) в розмірі 1000 грн.

Суд вважає , що дана вимога підлягає частковому задоволенню. А саме підлягає задоволенню вимога щодо судового збору , так як дана вимога підтверджена відповідним доказом ( квитанцією про його сплату ). Вимога про стягнення витрат , пов"язаних із прибуттям до суду та компенсації за відрив від звичайних занять не підлягає задоволенню , так як дана вимога не підтверджена належними доказами та такі докази не подано позивачем .

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 4,12,76,81,141, 258 , 263,268 ЦПК України , ст. ст. 16, 509 ,530 , 625 , 1046 - 1049 ЦК України , суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних сум , 3 % річних , процентів за користування грошима та неустойку ( пеню ) задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

- 15 182 ( п"ятнадцять тисяч сто вісімдесят дві ) грн. , що є інфляційна сума боргу з жовтня 2015 р. по вересень 2018 р. ;

- 18 000 ( вісімнадцять тисяч ) грн. , що є розміром 10% річних від суми боргу за період з жовтня 2015 р. по вересень 2018 р. ;

- 18250 ( вісімнадцять тисяч двісті п"ятдесят ) грн. , що є розміром пені за період з 07.09.2017 р. по 07.09.2018 р.

- 865 ( вісімсот шістьдесят п"ять ) грн. 50 коп. , що є розміром судових витрат при сплаті судового збору.

А всього : 52299 ( п"ятьдесят дві тисячі двісті дев"яносто дев"ять ) грн.

В задоволенні інших вимог відмовити .

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлено 12.12.2018 р.

Суддя ОСОБА_3