№ 207/2499/18
№ 2/207/1399/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Тюлюнової В.Г.

при секретарі Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам`янське в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних на суму заборгованості.

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, в якій посилається на те, що 13.01.2012 року уклала з відповідачем договір купівлі-продажу магазину на суму 302 000 грн. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 повинна була здійснювати платежі за наступним графіком і у такому розмірі: до 01 січня 2013 року сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2014 року сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2015 року сто дві тисячі гривень 00 коп. В порушення умов договору ОСОБА_2 до 01 січня 2013 року сплатила 67 932 грн. У строк до 01.01.2014 ОСОБА_2 сплатила 95 917 грн. У строк до 01.01.2015 замість 102 000 грн. ОСОБА_2 сплатила лише 34 356 грн. Із врахуванням заборгованості на 2012 2013 роки загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу від 13.01.2012 складала 103 796 грн. Спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо стягнення суми заборгованості з урахуванням процентів, індексу інфляції та 3 % річних заборгованості розглядався Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська та апеляційним судом Дніпропетровської області.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 червня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу від 13.01.2012 залишено без задоволення у звязку зі сплатою ОСОБА_2 16.06.2017 заборгованості у розмірі 103 796 грн. Також, відповідно до вказаного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська та постанови апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 з ОСОБА_2 було стягнуто інфляційні втрати на суму боргу у розмірі 78 209 грн. та 3% річних у розмірі 8 260 грн., які були обраховані за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року. Враховуючи, що повна фактична виплата основного боргу була здійснена ОСОБА_2 16 червня 2017 року, ОСОБА_1 вважає, що має право на сплату інфляційних втрат та трьох процентів річних з простроченої суми заборгованості за період з 01.01.2017 року по 16.06.2017 року у розмірі 15 778 грн, у звязку з чим, 03 квітня 2018 року нею було направлено відповідачу листа з розрахунком заборгованості за період з 01.01.2017 р. по 16.06.2017 р. та проханням сплатити її в добровільному порядку. Враховуючи, що ОСОБА_2 відмовилася сплатити зазначену суму в добровільному порядку, ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних на суму заборгованості у розмірі 15 778 грн., а також витрат судового збору у розмірі 704,80 гривень.

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позов, в якому зазначила, що у жовтні 2016 року ОСОБА_1 подавала до неї зустрічний позов з тим самим предметом та з тих самих підстав. 23.01.2017 позивач подавала до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. Позивач зверталася до апеляційного суду Дніпропетровської області у червні 2017 року про стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних, процентів за користування чужими грошовими коштами. ОСОБА_2 зазначає, що у ОСОБА_1 був час до винесення рішень попередніх судів внести клопотання на збільшення сум нарахувань в період з 01.01.2017 по 13.06.2017, але вона цього не зробила, тому що грошові кошти уже були зараховані для неї на депозитний рахунок, але позивач їх добровільно не приймала.

Суд, вислухавши позивача, її представника, адвоката ОСОБА_3, та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13 січня 2012 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу магазину (вбудоване приміщення №01), загальною площею 133,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Камянське (назва у договорі- м. Дніпродзержинськ), вул. Алтайська, 26. Цей Договір було посвідчено державним нотаріусом Третьої дніпродзержинської нотаріальної контори ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №1-100.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Договору продаж вчинено за суму триста дві тисячі гривень 00 коп. За домовленістю сторін встановлений такий порядок розрахунків між нами із сплати ціни за магазин: покупець (ОСОБА_2) для сплати ціни будинку здійснює платежі за наступним графіком у такому розмірі: до 01 січня 2013 року сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2014 року сто тисяч гривень 00 коп., до 01 січня 2015 року сто дві тисячі гривень 00 коп. Розрахунок мав бути здійснений в приміщенні Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, з одночасним підтвердженням цього факту письмовою заявою Продавця, що є невідємною частиною цього договору, справжність підпису на який засвідчується нотаріально.

Отже, із змісту п.2.1 Договору купівлі продажу вбачається, що магазин (вбудоване приміщення №01) загальною площею 133,2 кв.м., розташований за адресою: м. Камянське, вул. Алтайська, 26, проданий ОСОБА_1 13.01.2012 року ОСОБА_2 за 302 000 грн. у розстрочку, при чому на час оформлення договору покупцем платежі за передане їй приміщення магазину не проводились, а покупна вартість нерухомості мала бути сплачена покупцем протягом трьох років рівними частками по 100 000грн.; 100 000 грн. і 102 000 грн. у строк до 01.01.2013 року, 01.01.2014 року та 01.01.2015 року.

У строк до 01.01.2013 року ОСОБА_2 на виконання умов договору купівлі-продажу було сплачено не 100 000 грн., як це передбачено п.п.2.1, 2.2 Договору купівлі-продажу магазину, а 67 932 грн. Заборгованість на 01.01.2013 року складала 32 068 грн.

У строк до 01.01.2014 року ОСОБА_2 було сплачено 95 917 грн. замість 100 000 грн.; заборгованість без врахування попередньої заборгованості за 2012 рік складала 4 084 грн.; із врахуванням попередньої заборгованості загальна заборгованість станом на 01.01.2014 р. складала: 32 068 грн. + 4 084 грн. = 36 152 грн.

У строк до 01.01.2015 замість 102 000 грн. ОСОБА_2 сплатила ОСОБА_1 лише 34 356 грн.; заборгованість склала 67 644 грн. Із врахуванням заборгованості на 2012 2013 роки загальна сума заборгованості ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу складала 103 796 грн. та створювалась за рахунок недоплат внесків, зроблених у різні періоди на часткове виконання вимог п. 2.1. Договору купівлі-продажу із розстрочкою платежу.

Спір між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з приводу виконання договору купівлі-продажу магазину (вбудованого приміщення №01) розглядався Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська. Зокрема, судом розглядалась зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу у розмірі 103 796 грн., інфляційних втрат і 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України, обрахованих за період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2016 року включно.

Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 травня 2017 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про зарахування належних їй грошових коштів з депозитного рахунку суду на рахунок ОСОБА_1 або повернення коштів, внесених на депозитний рахунок суду.

Суд ухвалив зарахувати грошові кошти у розмірі 103 796 грн. , які були внесені 30 березня 2017 року ОСОБА_2 на депозитний рахунок територіального управління державної судової адміністрації України в Дніпропетровський області, на картковий рахунок ОСОБА_1, а у разі неможливості такого зарахування повернути грошові кошти ОСОБА_2

16 червня 2017 року ОСОБА_2 добровільно сплатила ОСОБА_1 заборговану за договором купівлі-продажу магазину грошову суму в розмірі 103 796 грн., у звязку з чим за заявою ОСОБА_1 ухвалою судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.06.2017 року позовні вимоги до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу залишені без розгляду.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 16 червня 2017 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 Л,А. про визнання права власності на нерухоме майно; за нею визнано право власності на магазин (вбудоване приміщення 01) номер 26, розташований в м. Камянське по вул. Алтайській. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань, 3% річних, процентів за користування чужими грошима задоволені частково: із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року стягнуті інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 66937,80 грн. та 3% річних з простроченої суми в розмірі 8260 грн., а всього 75197,80 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1: рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16 червня 2017 року частково скасовано в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 66 937 грн. 80 коп. за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 року та в частині стягнення судового збору в розмірі 751 грн. 97 коп.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті інфляційні нарахування на суму боргу в розмірі 78 209 грн. за період з 01.01.2013 року по 31.12.2016 рік та судовий збір у розмірі 864 грн. 84 коп.

Таким чином, інфляційні нарахування та 3% річних на суму боргу у розмірі 103 796 грн. було обраховано і відповідно стягнуті рішеннями судів першої (3% річних) і другої (інфляційні нарахування) інстанції по 31.12.2016 року включно, а повна фактична виплата основного боргу була здійснена ОСОБА_2 лише 16 червня 2017 року, що встановлено в мотивувальній частині постанови колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2018 року.

Таким чином, підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 Л,А. інфляційні втрати та три проценти річних з простроченої суми заборгованості за період з 01.01.2017 року по 16.06.2017 року у розмірі 15 778 грн.

Три процента річних (С3%) розраховується за формулою:

С3% = Сб ? (Д : 365(6)) ? (3 : 100), де Сб сума заборгованості, Д кількість днів прострочення повернення заборгованості.

Сб=103 796 грн.

Д=167 днів (з 01.01.2017 р. по 16.06.2017 р.)

У 2017 році 365 днів.

103796 грн.?(167:365)?(3:100)=1401грн.

Таким чином, 3% річних від заборгованості у розмірі 103 796 гр. за період з 01.01.2017 року по 16.06.2017 рік підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.625 ЦК України.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з ОСОБА_2 інфляційних нарахувань слід зазначити, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 №1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.

Індекси інфляції становлять у 2013 році 100,5%; у 2014 році 124,9%; у 2015 році 143,3%; у 2016 році 112,4%; за 6 місяців 2017 року 107,9%.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: (Сб (сума боргу) х індекс інфляції) : 100.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України (лист №62-97р від 03.04.1997) у випадках, коли стягненню підлягає сума, яка складається із внесків, зроблених у різні періоди, кожен внесок збільшується на величину індексу відповідного періоду, результати підсумовуються.

32068 грн. сума першої заборгованості на яку нараховуються інфляційні втрати за період з 01.01.2013 по 16.06.2017;

4084 грн. сума другої заборгованості, на яку нараховуються інфляційні втрати з 01.01.2014 по 16.06.2017;

67644 грн. сума третьої заборгованості, на яку нараховуються інфляційні втрати з 01.01.2015 по 16.06.2017.

На суму боргу в розмірі 32068 грн., що прострочена з 01.01.2013 інфляційні виплати нараховані в наступному розмірі:

32068 х (100,5%х124,9%х143,3%х112,4%?107,9%):100 = 69956 грн.

На суму боргу в розмірі 4084 грн., прострочену з 01.01.2014 інфляційні виплати нараховані в наступному розмірі:

4084 х (124,9% х 143,3% х 112,4%?107,9%) : 100 = 8865 грн.

На суму боргу в розмірі 67644 грн., простроченого з 01.01.2015 інфляційні виплати нараховані в наступному розмірі:

67644 х (143,3% х 112,4%?107,9%) : 100 = 117560 грн.

Загальна сума інфляційних втрат разом із заборгованістю в розмірі 103796 грн. складає 196381 грн. (69956+8865+117560).

Від зазначеної суми відраховується:

*заборгованість в розмірі 103796 грн., сплачену 16.06.2017;

*інфляційні втрати за період з 01.01.2013 по 31.12.2016 у розмірі 78208 (стягнуті з ОСОБА_2 відповідно до постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.03.2018 р.).

196381 грн. -103796 грн. -78208 грн. = 14377 грн.

Таким чином, через заборгованість за договором купівлі-продажу покупця ОСОБА_2 у розмірі 103 796 грн. інфляційні втрати продавця ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 р. по 16.06.2017 р. складають 14377 гр. і підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.625 ЦК України.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних на суму заборгованості.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені у справі судові витрати, судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Керуючись ст.ст.15,16, 610, 625 ЦК України ст.ст.12, 19, 81, 89, 141, 258-268, 274-279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних на суму заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, проживаючої у м. Камянське, 1-й провулок Олега Кошового, буд.3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, проживаючої у ІНФОРМАЦІЯ_3, інфляційні нарахування та 3% річних на суму заборгованості за договором купівлі-продажу від 13.01.2012 року у розмірі 15 778 (пятнадцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень, які складаються із: інфляційних нарахувань на суму боргу у розмірі 14 377 (чотирнадцять тисяч триста сімдесят сім) гривень за період з 01.01.2017 по 16.06.2017р.; трьох процентів річних з простроченої суми боргу за період з 01.01.2017 по 16.06.2017 у розмірі 1 401 (одна тисяча чотириста одна ) гривня.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.Г. Тюлюнова