Єд. унік. № 253/6174/13-ц
Провадження № 2-в/243/79/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області заяву Верховного Суду про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2018 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява Верховного Суду про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що у червні 2014 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Донецької області від 11 червня 2014 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 серпня 2014 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано цивільну справу з Центрально-Міського районного суду м. Горлівка Донецької області. Проте, вимоги ухвали суду касаційної інстанції в частині витребування цивільної справи не виконано у зв'язку з тимчасовою окупацією частини території України. Касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами передано до Верховного Суду, проте відсутність судової справи унеможливлює її розгляд.

У звязку із вищевикладеним, виникає необхідність відновити втрачене судове провадження Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області по цивільній справі № 253/6174/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Словянського міськрайонного суду Донецької області, до судового засідання не зявились, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у свою відсутність до суду не надали (а.с.35).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ст.ст. 493, 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши надані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення

для розгляду заяви, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності справ», справи підсудні Центрально-Міському районному суду м. Горлівки Донецької області підсудні Словянському міськрайонному суду Донецької області.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що судові справи Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області не передавалися Словянському міськрайонному суду Донецької області, тобто цивільна справа № 253/6174/13-ц, яку необхідно відновити, в Словянському міськрайонному суді Донецької області відсутня.

Відповідно ст. 488 ЦПК України, відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Статтею 489 ЦПК України, передбачено, що втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч. 3 ст. 491 ЦПК України, до заяви про відновлення втраченого судового провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися в заявника або у справі, копії заяви відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Як зазначено в п. 38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Судом встановлено, що справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором дійсно перебувала в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області та рішенням за даною справою від 15.10.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» було задоволено частково.

Електронна копія зазначеного судового рішення № 253/6174/13-ц по цій справі від 15.10.2013 року підписані електронним цифровим підписом судді та внесені до Єдиного Державного Реєстру Судових рішень.

Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України від 22.12.2005 року № 3262-IV «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.04.2018 року № 1200/0/15-18.

Згідно Розділу ІХ Порядку, повний доступ до інформаційних ресурсів Реєстру забезпечується за допомогою електронного кабінету виключно для авторизованих користувачів. Дозвіл на повний доступ до інформаційних ресурсів Реєстру надається суддям, працівникам апаратів судів, зокрема для забезпечення видачі копій судових рішень із Реєстру згідно з вимогами цього Порядку.

З урахуванням наведеного, зміст рішення Центрально - міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15.10.2013 року в справі № 253/6174/13-ц встановлений судом на підставі його електронної копії, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 11.06.2014 року рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15.10.2013 року скасовано в частині відмови у стягненні пені та штрафів, стягнення судових витрат (а.с.7-8).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.08.2014 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, витребувавши при цьому справу № 253/6174/13-ц з Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області (а.с.4).

Загальновідомим є той факт, що місто Горлівка Донецької області на теперішній час знаходиться на території не підконтрольній українській владі, що дає підстави вважати втраченим судове провадження в даній цивільній справі № 253/6174/13-ц.

Згідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідність до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною «права на суд», на ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення (п.41 рішення ЄСПЛ «Горнсбі проти Греції від 19 березня 1997 року).

За таких обставин, суд, з метою захисту прав Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на обов'язковість виконання судового рішення, вважає можливим частково відновити втрачене судове провадження, а саме в частині відновлення рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15.10.2013 року, оскільки зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами.

Керуючись ст. ст. 488-495 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Верховного Суду про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі № 253/6174/13-ц за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження в частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області від 15 жовтня 2013 року по цивільній справі № 253/6174/13-ц, а саме:

«15.10.2013 Суддя: Лук'янова О. В.

Справа № 253/6174/13-ц

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2013 року Центрально-Міський районний суд міста Горлівки Донецької області у складі:

головуючого судді - Лукянової О.В.

при секретарі - Туболець К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горлівці в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що

відповідно до укладеного договору № DOXRFS94410056 від 22.07.2011 року відповідач ОСОБА_1 22.07.2011 року отримав кредит у розмірі 16239,89 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача в заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (місячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно ОСОБА_2. Однак в порушення вимог ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України відповідач взяті на себе зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з чим, станом на 23.04.2013 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в розмірі 81448,03 гривень,яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 10667,93 гривень; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1,83 гривень; пені за несвоєчасність виконання збовязань за договором в розмірі 66423,60 гривень; штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500 гривень; штрафу (процентної складової) в розмірі 3854,67 гривень. Тому, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 81448,03 гривень та судові витрати в розмірі 814,48 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, просив застосувати до позовних вимог позивача в частині стягнення пені за прострочення повернення кредиту строк позовної давності.

Суд, дослідивши матеріали справи й давши їм оцінку в їх сукупності, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

22 липня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (Банк) та відповідачем ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено кредитний договір (Заява Позичальника) № DOXRFS94410056, відповідно до якого Банк надає Позичальнику строковий кредит у сумі 16239,91 гривень на строк 6 місяців з 22.07.2011 року по 21.01.2012 року включно, на придбання товару, а також у розмірі 1340,91 гривень на сплату страхового платежу зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 0,01% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, якщо інше не зазначено в ОСОБА_2 та правилах надання банківських послуг (ОСОБА_2 та правила), єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,0 гривень та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,0 гривень, якщо інше не зазначено в ОСОБА_2 та правилах, в обмін на зобовязання Позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та ОСОБА_2 та правилах строки. Починаючи з 21 по 25 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 2707,61 гривень для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами та правилами. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше ніж 21.01.2012 року.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Заяви Позичальника, яка містить підпис відповідача, дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше ніж 21.01.2012 року, отже, кінцевий строк повернення кредиту визначений 21 січня 2012 року /а.с. 5/.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором /а.с. 7/ станом на 23.04.2013 року відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобовязань дійсно має заборгованість за кредитом.

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

При цьому, ч. 2 ст. 258 ЦК України визначено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Оскільки в даному випадку кінцевий строк повернення споживчого кредиту сплинув 21 січня 2012 року, а з позовом про стягнення суми заборгованості за цим кредитом, в тому числі з вимогою про стягнення пені за порушення графіку погашення заборгованості в сумі 66423,60 гривень та штрафу в сумах 500 гривень і 3854,67 гривень позивач звернувся до суду лише 20 травня 2013 року, то у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені та штрафу з зазначеному розмірі слід відмовити.

При цьому, суд зауважує, що на наданих у розпорядження суду ОСОБА_2 та правилах /а.с. 8-17/, які за змістом позовної заяви та Заяви Позичальника (кредитного договору) є невідємною частиною Кредитного договору, підпис відповідача відсутній.

Доказів того, що надані ОСОБА_2 та правила і є тими умовами, які розумів відповідач, підписуючи Кредитний договір, матеріали даної цивільної справи не містять.

Крім того, надані позивачем ОСОБА_2 та правила не містять жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невідємності від Кредитного договору, укладеного з відповідачем. Сам кредитний договір не містить посилання на те, що питання визначення позовної давності врегульовано Умовами та правилами.

Отже, судом не встановлено підстав вважати, що Банком отримана згода відповідача на укладення договору з врахуванням того, що позовна давність за вимогами повернення кредиту, оплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, штрафів, пені, витрат Банку за розділами 2.1. 2.5., 2.5.1., 2.5.2., 2.16., 3.1., 3.17. ОСОБА_2 та правил, становить 50 років.

З урахуванням наведеного, предявлені позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в сумі 10669,76 гривень, з яких заборгованість за кредитом в розмірі 10667,93 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1,83 гривень.

З урахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 229,40 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11, 15, 58-61, 88, 185, 209, 212-217 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 10667 (десять тисяч шістсот шістдесят сім) гривень 93 копійок, заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 1 (одна) гривні 83 копійок, судові витрати в розмірі 229 (двісті двадцять девять) гривень 40 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Центрально-Міський районний суд міста Горлівки протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Лук'янова»

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_3