Номер провадження: 22-ц/785/520/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року м. Одеса

Справа № 522/22329/16-ц

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільний справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_4,

- відповідач ОСОБА_5,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Кічмаренка С.М. 27 липня 2017 року о 13 годині 28 хвилині в м. Одеса,

встановив:

У листопаді 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з уточненим у травні 2017 р. позовом до ОСОБА_5, в якому остаточно просив: 1) зобовязати ОСОБА_5 не перешкоджати його зустрічам і спілкуванню, брати участь у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; 2) визначити способи його участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожен понеділок, середу та пятницю місяця з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, та кожну першу та третю пятницю, суботу та неділю місяця - цілодобово, а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків, один тиждень на зимові канікули, один тиждень на весняні канікули, один тиждень на осінні канікули, чотири тижні на літні канікули кожного року.

ОСОБА_4 обґрунтовує свої вимоги, тим що позивач та відповідач мають спільного малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батьки дитини разом не проживають. Син проживає разом з матірю. ОСОБА_5 перешкоджає йому у спілкуванні та вихованні дитини. Не виконує рішення органу опіки та піклування щодо визначення способу його участі у вихованні сина.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.07.2017 р. вищезазначений позов ОСОБА_4 задоволено.

Зобовязано ОСОБА_5 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька - ОСОБА_4, у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначено способи участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожен понеділок, середу та пятницю місяця з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин, та кожну першу та третю пятницю, суботу та неділю місяця - цілодобово, а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків., один тиждень на зимові канікули, один тиждень на весняні канікули, один тиждень на осінні канікули, чотири тижні на літні канікули кожного року.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до висновку Приморської районної адміністрації, як органу опіки та піклування від 24.10.2016 р. № 01-11/1572, ОСОБА_5 зобовязано не перешкоджати зустрічам і спілкуванню батька - ОСОБА_7 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Визначено способи участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожен другий та четвертий понеділок з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та першу та третю пятницю, суботу та неділю місяця, а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків. Суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити (а. с. 107 109).

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 зазначає, що невірним є висновок суду про створення нею перешкод батьку у спілкуванні з сином. Суд без належного обґрунтування значно збільшив кількість днів для зустрічей, ніж це запропоновано у висновку органу опіки та піклування. Порушено принцип рівності батьків у вихованні дитини. Запропонований судом спосіб участі батька у вихованні сина призведе до постійних переїздів останнього. Суд не надав належної оцінки висновку щодо психоемоційного стану дитини, не прийняв до уваги її пояснення щодо намагання батька уникнути від сплати аліментів.

ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 відзиву на апеляційну скаргу не надав. У судовому засіданні вважав необхідним скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилався на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Частиною 3 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду рішення, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзиву на них, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України, які були чинними на час ухвалення рішення судом першої інстанції, передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене не підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції вищезазначеним вимогам законодавства у повній мірі не відповідає.

Суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильних вищевказаних висновків про необхідність визначення способу участі батька у вихованні сина. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 150, 153, 157, 159 СК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213, 214 ЦПК України, в редакції чинній на час ухвалення рішення судом першої інстанції, та ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України, чинного на час апеляційного перегляду) права.

Між сторонами склалисяправовідносини щодо здійснення батьківських прав та виконання батьківських обовязків з виховання дитини, яка проживає окремо від батька.

За правилами передбаченими ст. ст. 150, 153, 157, 159 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Оскільки беззаперечно встановлено наявність спору щодо участі батька у вихованні сина, права останнього, який проживає окремо, щодо участі у вихованні сина підлягають захисту. Виходячи в вказаного, колегія не приймає до уваги доводи апелянта про невірність висновку суду щодо створення нею перешкод батьку у спілкуванні з сином, не надання належної оцінки судом висновку щодо психоемоційного стану дитини, не прийняття до уваги її пояснень щодо намагання батька уникнути від сплати аліментів.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо визначення способу участі батька у вихованні сина: встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожен другий та четвертий понеділок з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та першу та третю пятницю, суботу та неділю місяця, а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків.

Суд першої інстанції дійшов цих висновків при невідповідності висновків обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ч. ч. 4, 5 ст. 19, ч. 2 ст. 157 СК України) та процесуального (ст. ст. 60, 179, 213 ЦПК України) права.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України, при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обовязковою є участь у справі органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розвязання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є, зокрема, виконавчі органи міських рад. На службу у справах дітей покладено безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Пунктом 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.08 р. № 866, передбачено, що під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Суду першої інстанції надано висновок Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування (а. с. 9 10, 24 - 25). У вказаному висновку рекомендовано наступний порядок зустрічей батька з сином: - встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожен другий та четвертий понеділок з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та кожну першу і третю пятниці, суботу та неділю місяця, а також у дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю батьків.

Під час розгляду справи апеляційним судом Приморська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, підтвердила свій висновок, який був наданий суду першої інстанції.

Суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги вищевказаних норм матеріального та процесуального права, не обґрунтував своїх висновків щодо встановлення іншого способу участі батька у вихованні сина ніж запропонованого у висновку органу опіки та піклування.

Правильно встановивши фактичні обставини справи, щодо відношення матері та батька до дитини, їх обоюдні намагання брати участь у вихованні сина, суд дійшов до неправильного висновку щодо надання можливості батьку ОСОБА_4 зустрічатися та спілкуватися з сином більше ніж це запропоновано у висновку органу опіки та піклування. Вказаний висновок суду не враховує тривалість канікул, не відповідає встановленим обставинам щодо постійного проживання сина з матірю, і фактично майже змінює це.

Враховуючи порядок участі, запропонований органом опіки та піклування, з урахуванням розкладу дня, стану здоровя та віку дитини, колегія суддів вважає необхідним встановити наступний спосіб участі батька у вихованні сина: - встановлення систематичних зустрічей батька ОСОБА_4 з сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, кожного другого та четвертого понеділка з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та кожної першої і третьої пятниці, суботи та неділі місяця, а також у дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матірю.

В решті вимог ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Доводи апелянта про те, що суд без належного обґрунтування значно збільшив кількість днів для зустрічей, ніж запропоновано у висновку органу опіки та піклування, порушено принцип рівності батьків у вихованні дитини, запропонований судом спосіб участі батька у вихованні сина призведе до постійних переїздів останнього, є обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визначення способу участі батька у вихованні дитини, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині за вищевказаних підстав.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27 липня 2017 року змінити, вклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції.

«Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1) не перешкоджати ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2) зустрічам, спілкуванню, участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визначити способи участі ОСОБА_4 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом встановлення систематичних зустрічей батька з дитиною кожного другого та четвертого понеділка з 17 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин та кожної першої і третьої пятниці, суботи та неділі місяця, а також у дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матірю.

В решті позову відмовити».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 21 травня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3