провадження 2/201/194/2018
УХВАЛА

05 червня 2018 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені і штрафу за договором позики та витрат, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 серпня 2016 року звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення пені і штрафу за довогом позики та витрат, позовні вимоги не змінювалися, не уточнювалися і не доповнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2016 року вказана справа була прийнята до провадження та призначено проведення судового засідання, розглядалися клопотання, виносилися ухвали, справа по суті слухалася і спір не вирішено.

В судове засідання від представника позивача надійшло клопотання про залишення позовних вимог без розгляду та повернення судового збору. Суд вважає клопотання обґрунтованим частково, вимоги позову підлягаючими залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Представник позивача підтримав клопотання і наполягав на його задоволенні. Відповідач фактично не заперечував проти заявленого клопотання, вважаючи це правом сторони.

Зясувавши думку учасників судового спору, перевіривши матеріали цивільної справи, суд, розяснивши наслідки залишення позовних вимог без розгляду, вважає можливим задоволення вказаного клопотання, оскільки воно грунтуються на законі: позивач відповідно до ст. 49 ЦПК України на протязі всього часу слухання справи має право збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, має право на залишення вимог без розгляду, цим не порушуються права та охоронювані законом інтереси інших осіб, повноваження на заявлення такого клопотання є, а тому дану справу у вказаній частині слід залишити без розгляду.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо), залишення позову без розгляду не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Слід звернути увагу і на те, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобовязана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за її участю, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обовязки.

Стосовно вимоги про повергнення судового збору, то вона не підлягає задоволенню, оскільки таке не передбачено законом (повернення судового збору за заявою).

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 49, 257, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені і штрафу за договором позики та витрат залишити без розгляду.

В задоволенні клопотання про повернення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили 05 червня 2018 року.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя