Справа № 167/782/13-ц Провадження № 22-ц/773/613/18 Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С.П.
Категорія: 27 Доповідач: Киця С. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання Вергун Т.С.,

за участю: представника особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача - ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на майно за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі в справі ОСОБА_4 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 06 грудня 2013 року,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на майно. Позов мотивував тим, що 29 січня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого надано ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 30600 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29 січня 2008 року з ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу - легкового автомобіля Mitsubishi Outlander, 2008р. випуску. ОСОБА_3 свої зобов'язання в частині погашення кредиту не виконав і станом на 29 грудня 2012 року і заборгованість складає 343370, 93грн. Договором застави визначено, що за рахунок предмета застави заставодержатель - позивач, може задовольнити у повному обсязі всі несплачені боргові зобов'язання по кредиту, відсотках, пені, а також всі інші вимоги. Просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CL-A00/020/2008 від 29.01.2008 року в розмірі 343370, 93 грн., що утворилась станом на 29.12.2012 року, звернути стягнення на легковий автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2008, колір чорний, кузов НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням ціни для продажу предмету застави в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною предмета застави для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Рожищенського районного суду від 06 грудня 2013 року, яке набрало законної сили, позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CL-A00/020/2008 від 29.01.2008 року в розмірі 343370, 93 грн., що утворилась станом на 29.12.2012 року, звернуто стягнення на легковий автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2008, колір чорний, кузов НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням ціни для продажу предмету застави в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною предмета застави для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» судові витрати в розмірі 3433, 71 грн.

Особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 в квітні 2018 року подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду. Вказує, що вона та ОСОБА_2 уклали шлюб 15.11.2003 року, шлюбні відносини між ними офіційно не припинялись. Транспортний засіб, який є предметом договору застави належить їй та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, оскільки був придбаний за спільні кошти та в період перебування у шлюбі. Вважає, що при розгляді справи було допущено низку процесуальних порушень, неповно та необ'єктивно з'ясовано всі обставини справи, вирішено питання про її права та інтереси без її участі. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв'язку з безпідставністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає що ОСОБА_4 надавала письмову згоду на передачу автомобіля в заставу. Ними не порушено вимоги законодавства щодо укладення договору застави в письмовій формі. Просить залишити рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Апеляційне провадження у даній справі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, суд апеляційної інстанції може захистити право особи, яка не брала участі у справі, лише у разі якщо суд першої інстанції вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб'єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог особи. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що 29.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №CL-A00/020/2008, відповідно до якого позичальнику банком надано кредит в розмірі 30600 доларів США на строк з 21.01.2008 року до 23.01.2015 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

29 січня 2008р. Між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір застави автотранспортного засобу №PCL-Ф00/020/2008, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передав в заставу автотранспортний засіб Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2008, колір чорний, кузов НОМЕР_1.

Однією з підстав оскарження рішення суду апелянт вказує те, що автомобіль, на який було звернуто стягнення, належить їй на праві спільної сумісної власності. Однак таких доказів суду не надає. Так, до апеляційної скарги долучено лише ксерокопія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 15 листопада 2003 року. Оригіналу чи належно засвідченої копії свідоцтва не надано. У ксерокопії паспорта ОСОБА_4, доданої до апеляційної скарги, відсутні відмітки про реєстрацію шлюбу.

Крім того, у п. 5.1 договору застави, укладеного між ЗАТ «ОТП банк» та відповідачем ОСОБА_2 вказано, що заставодавець - ОСОБА_2, на час укладення договору перебуває у фактичних сімейних відносинах. Фактичні сімейні відносини не вважаються шлюбом.

Суду не надано свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, де б співвласником була зазначена ОСОБА_4

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частинами 1, 2 статті 65 СК України передбачено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Отже, при укладенні договору застави автотранспортного засобу ОСОБА_2 вважається, що він діяв за згодою другого з подружжя.

Договір застави, який був підставою для звернення стягнення на предмет застави, дійсний. ОСОБА_4 не була стороною договору і нею він не оспорювався.

Цивільне процесуальне законодавство визначає, що відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами.

Будь-яких позовних вимог до ОСОБА_4 не пред'являлось. А тому, підстав для залучення позивачем її як співвідповідача при розгляді даної справи, як на це посилається апелянт в апеляційній скарзі, немає.

Апеляційним судом при розгляді справи встановлено, що рішенням суду першої інстанції у даній справі не вирішувалось питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_4

Права та інтереси ОСОБА_4 рішенням суду не порушені.

Апеляційний суд зауважує, що суд має забезпечити додержання основних принципів процесуального права, зокрема, принципу рівності учасників процесу, принципу диспозитивності та щодо реалізації права на звернення до суду в установленому законом порядку всіх учасників розгляду з додержанням правил всіх стадій розгляду. Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, хоча і не брала участі при розгляді справи судом першої інстанції, не може мати привілеїв стосовно реалізації своїх прав в порівнянні з іншими учасниками судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Оскільки після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням судом питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки ОСОБА_4 не вирішувалось, то апеляційний суд закриває апеляційне провадження.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 352, 362 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 06 грудня 2013 року в даній справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий

Судді: