Житомирський апеляційний суд
Справа №280/99/18 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 30 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г. С., Микитюк О.Ю.

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №280/99/18 за позовом ОСОБА_1 до Коростишівської районної державної адміністрації, Коростишівської міської ради, фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р.О. в м. Коростишеві,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, у якому просив стягнути на його користь у солідарному порядку із відповідачів завданому йому моральну шкоду у сумі 2100000 грн. Позов обґрунтовував тим, що 19.09.2017, знаходившись у м. Коростишеві на зупинці маршрутного автобуса №1, водій вказаної маршрутки відмовив йому у пільговому проїзді, хоча він пред'явив посвідчення, на підставі якого має пільговий проїзд. Водій маршрутки пояснив, що міською радою відмінено пільговий проїзд, що підтверджується об'явами у маршрутному автобусі. Відтак, своїми діями, останній завдав йому моральної шкоди, що полягає у хвилюваннях, погіршенням стану здоров'я, приниженням його честі, гідності .

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди та 704 грн 80 коп. судового збору. У решті розміру стягнення моральної шкоди та вимог до Коростишівської районної державної адміністрації і Коростишівської міської ради - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно досліджено обставини та докази по справі. Зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано було замінено відповідачів, а саме Коростишівську районну державну адміністрацію та Коростишівську міську раду на фізичну особу-підприємця - ОСОБА_2 Також вказував, що оцінена судом моральна шкода у розмірі 1000 грн є неспівмірною із спричиненими йому моральними стражданнями.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 знаходився в м. Коростишеві на зупинці та зайшов до маршрутного автобуса № 1, водій вказаної маршрутки відмовив останньому у пільговому проїзді, як інваліда 2-ї групи та пояснив, що міською радою відмінено пільговий проїзд, що підтверджується об'явами у маршрутному автобусі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 - ї групи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 і відповідно до ст. 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» має право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті (крім таксі) за наявності посвідчення чи довідки, зазначених у цьому Законі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що перевізником було безпідставно відмовлено позивачу у пільговому проїзді, який має право встановлене законом, а тому ОСОБА_1 була завдана моральна шкода та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд оцінив у розмірі 1000 грн. Відмовляючи у позовних вимогах до Коростишівської районної державної адміністрації та Коростишівської міської ради суд зазначив, що у даному спорі перевезення пільгової категорії громадян забезпечує та здійснює перевізник - відповідач по справі фізична особа-підприємець ОСОБА_2

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам, з огляну на наступне.

Встановлено, що у відповідності до договору № 82 на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міському маршруті загального користування від 25 травня 2017 року, який було укладено між Коростишівською міськрадою та перевізником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, останній є перевізником на міських автобусних маршрутах загального користування № 1 в м. Коростишеві та згідно пункту 2.2.10 перевізник зобов'язаний забезпечувати безкоштовний проїзд пільгових категорій громадян, згідно з нормами чинного законодавства України.

Згідно ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

У відповідності до ч.2 ст. 42 Закону України «Про автомобільний транспорт» договір перевезення пасажира автобусом на маршрут і загального користування укладається між автомобільним перевізником та пасажиром. Цей договір вважається укладеним з моменту придбання пасажиром квитка на право проїзду, а для осіб, які користуються правом пільгового проїзду - з моменту посадки в автобус, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - з моменту реєстрації електронного квитка.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Частинами 1 - 3 ст. 23 ЦК України та роз'ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди слід виходити з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача.

Оскільки при розгляді справи було встановлено факт безпідставної відмови перевізника - відповідача ФОП ОСОБА_2 у здійсненні пільгового перевезення позивача, який має відповідне право визначене законом, апеляційний суд вважає висновок суду першої інстанції щодо стягнення моральної шкоди із ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 правильним.

Враховуючи конкретні обставини справи, тривалість, характер та глибину фізичних і душевних страждань позивача, ступінь вини відповідача, а також з врахуванням принципів розумності та справедливості, суд вірно стягнув з відповідача ФОП - ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду в розмірі 1 000 грн, таке відшкодування моральної шкоди відповідає принципу виваженості, справедливості, а також відповідає обсягу моральних страждань.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про часткове задоволення позову.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 12 грудня 2018 року.

Головуючий

Судді