Справа № 740/596/18
Провадження № 2/740/747/18
РІШЕННЯ
05 червня 2018 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., за участю секретаря судового засідання Шадура І.Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні, відповідачем, якому вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання.

Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України.

Статтею 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи; у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться; учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання, у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України", сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків.

Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов'язковим для виконання сторонами, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 11 грудня 2012 року укладений договір про надання банківських послуг який складається із Анкети-заяви відповідача, як отримувача банківських послуг, від 11 грудня 2012 року, Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів банку, відповідно до яких відповідач отримав банківські послуги у виді кредитного ліміту за платіжною карткою "Універсальна, 30 днів пільгового періоду», згідно довідки про умови кредитування із використанням вищезазначеної картки: тип кредитної лінії-поновлювальний, базова процентна ставка в місяць-3%. Відповідач, як позичальник, погодився, що вищезазначені Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи банку складають договір про надання банківських послуг, останній відповідно до умов даного договору зобовязаний повернути кредит, сплатити проценти, які є платою за користування чужими грошима, штрафи, які є засобом забезпечення виконання зобовязань, пеню та комісії. З вищезазначеними умовами відповідач ознайомився та погодився, про що свідчить його підпис у вищезазначеній Заяві. Згідно п.1.1.7.12. Умов і правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання, в разі відсутності заяв сторін про його припинення договір лонгується на такий же строк.

Із врахуванням викладеного між сторонами виникли правовідносини згідно положень ст.ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України.

Докази на підтвердження недійсності вищезазначеного кредитного договору відсутні.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 31 грудня 2017 року становить: 498 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 23573 грн. 88 коп. заборгованості за процентами, 4000 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1403 грн. 62 коп. штрафу (процентна складова). Докази на спростування даного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобовязань по договору відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, кредит та платежі відповідно до договору не повернув, внаслідок чого утворилась заборгованість, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобовязання відповідача повернути грошові кошти відповідно до Заяви.

За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В позові позивач просить стягнути з відповідача одночасно заборгованість за пенею, комісією, які не конкретизовані і не розмежовані, та штрафи.

Вимоги про стягнення на користь позивача 4000 грн. заборгованості за пенею не підлягають задоволенню з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність-це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків, як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного суду України від 21 жовтня 2015 у справі № 6-2003цс15.

Як зазначено вище відповідач не надав суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв»язку з чим несе ризик настання наслідків, повязаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів.

Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин на користь позивача підлягають стягненню із відповідача 498 грн 62 коп. заборгованості за кредитом, 23573 грн.88 коп. заборгованості за процентами, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1403 грн. 62 коп. штрафу (процентна складова), всього 25976 грн. 12 коп.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 29976 грн. 12 коп., судом стягнуто 25976 грн. 12 коп, тобто позовні вимоги задоволені на 86,65% (25976,12 х 100 : 29976,12=86,65%), що є підставою для стягнення на користь позивача із відповідача 1526 грн. 77 коп. судового збору (1762 х 86,65 : 100 =1526,77).

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 274, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1, місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, номер і серія паспорта громадянина ОСОБА_3 397804, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, місцезнаходження-49094, м.Дніпро, Жовтневий район, вул.Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України-14360570, заборгованість за кредитним договором від 11 грудня 2012 року: 498 грн. 62 коп. заборгованість за кредитом, 23573 грн. 88 коп. заборгованості за процентами, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1403 грн. 62 коп. штрафу (процентна складова), а всього стягнути 25976 (двадцять пять тисяч девятсот сімдесят шість ) грн. 12 коп.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк 1526 (одну тисячу пятсот двадцять шість) грн. 77 коп судового збору.

Копії рішення направити учасникам справи протягом двох днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Олійник