Постанова

Іменем України

16 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 442/3059/16-ц

провадження № 61-2128св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Крата В. І.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4,

заінтересована особа - державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області Матвіїшин Андрій Ярославович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Львівської області у складі судді Бойко С. М. від 18 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на рішення та дії державного виконавця.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 травня 2016 року скаргу визнано неподаною та повернуто у зв'язку з невиконанням вимог ухвали від 19 квітня 2016 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_4 оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків - сплати судового збору.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 21 червня 2016 року апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.

У травні 2017 року ОСОБА_4 повторно оскаржив ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19 квітня 2016 року в апеляційному порядку, додавши клопотання про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року ОСОБА_4 звільнено від сплати судового збору. Апеляційну скаргу залишено без руху для подачі заяви про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших підстав.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 18 вересня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 відмовлено на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи).

Постановляючи ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що заявник у встановлений судом строк не усунув недоліки, вказані в ухвалі від 26 червня 2017 року, щодо подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, а тому дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини третьої статті 297 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи).

У квітні 2018 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 вересня 2017 року і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не з'ясував фактичних обставин справи, не надав їм належної правової оцінки, у зв'язку з чим ухвалив судове рішення, яке не відповідає вимогам закону.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 294 ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до положень частини першої статті 73, частини третьої статті 294 ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії) апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин цього строку.

За змістом пункту 2 частини третьої статті 297 ЦПК України (в редакції чинній на час вчинення процесуальної дії) якщо вказані особою, яка подала апеляційну скаргу, підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

ОСОБА_4 оскаржив в апеляційному порядку ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 травня 2016 року.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року апеляційну скаргу з урахуванням положень частин другої, третьої статті 297 ЦПК України було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме, для звернення до апеляційного суду із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та надання документу про сплату судового збору.

Копія ухвали отримана заявником 03 серпня 2017 року, що підтверджується зворотнім повідомленням.

Станом на день постановлення оскаржуваної ухвали 18 вересня 2017 року від ОСОБА_4 заяви про поновлення строку із зазначенням поважних причин для його поновлення до суду не надходило.

Таким чином, вимоги ухвали апеляційного суду Львівської області від 26 червня 2017 року виконано не було.

З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов правомірного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 06 травня 2016 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подання скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Заінтересовані особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що оскаржуване судове рішення постановлено без додержання норм процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 18 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В.І. Крат