Справа № 545/1916/18
Провадження № 2/545/1216/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2018 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Нагорній І.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом про розірвання шлюбу .

В своїй позовній заяві просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем 12.03.1988 року в Міському палаці одруження за актовим записом №444.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що подальше спільне проживання та збереження сімї неможливо. Шлюбні відносини припинилися ще у 2010 році і на даний час подружжя проживає окремо.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач визнає позовні вимоги, просить суд задовольнити.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.03.1988 року сторони зареєстрували шлюб в Міському палаці одруження за актовим записом №444.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та буде суперечити їх інтересам.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 відповідач до одруження іменувалася "ОСОБА_2", а після одруження взяла прізвище чоловіка -"ОСОБА_2".

В заяві, що надійшла до суду від відповідача, зазначено, що після розірвання шлюбу вона бажає і надалі іменуватися прізвищем "ОСОБА_2".

Враховуючи, що сторони до примирення не прагнуть, збереження сім'ї є неможливим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, шлюб підлягає розірванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 ЦПК

України , ст.ст.109-113 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 12.03.1988 року в Міському палаці одруження за актовим записом №444 - розірвати.

Прізвище відповідача після розірвання шлюбу залишити - «ОСОБА_2».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. В. Шелудяков