"11" грудня 2018 р. Справа № 363/2762/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

11 грудня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М. Б., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою № 14, в будинку № 72 за адресою: вул. Шевченка, смт. Димер, Вишгородського району Київської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником квартири № 14, в будинку № 72 за адресою: вул. Шевченка, смт. Димер, Вишгородського району Київської області на підставі договору купівлі продажу від 07.06.2016 року. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, члени сімї колишнього власника квартири, які не маючи жодних правових підстав користуватися належною квартирою, в добровільному порядку знятися з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не бажають. Факт реєстрації відповідачів в належній позивачу квартирі, свідчить про формальне зберігання за ними право користування цією квартирою і перешкоджає позивачу в повному обсязі реалізувати право власності на своє майно. Відповідачі не проживають у вказаній квартирі, не сплачують рахунки за житлово - комунальні послуги, участі в утриманні житла не приймають. На підставі викладеного, змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав щодо належної на праві власності вищевказаної квартири.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.08.2018 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачі не скористалися своїм правом та не надали суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази.

Враховуючи те, що відзиву відповідачами до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача телефонограмою від 11.12.2018 року просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує, тому суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України проводиться без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

11 грудня 2018 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 07.06.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 1315 позивач ОСОБА_2 є власником квартири № 14, в будинку № 72 за адресою: вул. Шевченка, смт. Димер, Вишгородського району Київської області, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 685/02-33 від 01.06.2016 року виконавчого комітету Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованими є відповідачі ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 405 ч. 2 ЦК України визначено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки у вищезазначеній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі, які в ній не проживають, особистих речей яких в ній немає, то позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаною квартирою.

За таким підстав суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, як таких, що знайшли своє об'єктивне підтвердження, і тому вони підлягають повному задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору в розмірі 352,40 грн. з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14, 141, 274, 263-265,273, 280, 281, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування квартирою № 14 в будинку № 72 за адресою: вул. Шевченка, смт. Димер, Вишгородського району Київської області, із зняттям з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 (триста пятдесят дві) гривні 40 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вишгородського районного суду Київської області.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Відповідно до п. 15.5 Розділу XIII ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, паспорт громадянина України серія ТТ № 204034, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, облікової картки платника податків: НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, облікової картки платника податків: НОМЕР_3, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суддя М.Б. Баличева