Справа № 716/652/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.08.18 року м.Заставна
Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Стрільця Я.С.
за участю секретаря Барабщук О.А.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на час навчання, -
Позивач ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_3, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів та стягнення аліментів на час навчання. Посилається на те, що згідно рішення Заставнівського районного суду від 06.09.2011 року вирішено стягувати з відповідача аліменти на утримання їх спільних дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_5, 10.04.2003р.н., в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 12.07.2011 року до досягнення дітьми повноліття. З моменту присудження аліментів по даний час значно збільшився прожитковий мінімум, в зв'язку з чим позивачка не спроможна забезпечити потреби дітей на належному рівні, тобто вважає, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального їх утримання і є значно меншою прожиткового мінімуму на дитину відповідно віку, в зв'язку з чим просить постановити рішення, яким стягувати із ОСОБА_2, аліменти на сина ОСОБА_5, 10.04.2003 року в твердій грошовій сумі розміром 1500 гривень і до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати із ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на період його навчання у розмірі 1500 грн., починаючи з дня подання заяви і до закінчення сином навчання.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, подали суду заву з проханням розглянути справ у їх відсутності, просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином судовою повісткою, причини неявки суду не вказав, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від нього не надходило, а тому справу, зі згоди позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2018 року становить 1860 гривень. Отже, мінімальний розмір аліментів на одну дитину з 1 січня 2018 року не може бути меншим, ніж 930 грн. 00 коп.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров»я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезбечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.04.1999по 24.06.2011 р.р. Від спільного проживання у них народилося двоє синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5, 10.04.2003р.н , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-МИ №083971 від 03.02.2000 року та серії І-МИ №119828 від 01.05.2003 (а.с.9,10). На даний час діти проживають із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 21.03.2018 та довідкою виконкому Репужинецької сільської ради №518 від 21.03.2018 року (а.с.17,18).
Згідно рішення Заставнівського районного суду від 29.09.2011 року на даний час із відповідача стягуються аліменти на користь позивачки для утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 гривень щомісячно, починаючи з 12.07.2011 року і до досягнення сином повноліття. Аліменти на старшого сина ОСОБА_4, 20.12.1999 року припинилися стягуватися у 2017 році, оскільки дитина досягла повноліття.
Із норм СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.
Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні донька, син продовжують навчання у і звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, її утримувати.
Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. Старший син є студентом першого курсу 4 рівня навчання акредитації Чернівецького юридичного інституту Національного університету «Одеська юридична академія», що підтверджується довідкою №159/18 від 12.03.2018 року (а.с.14). Молодший син сторін навчається у 9 класі Репужинецького навчально-виховного комплексу, що підтверджується довідкою №21 від 26.03.2018 року (а.с.16), що потребує великих витрат коштів на шкільний одяг та канцелярські товари. У зв'язку з чим 350 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дітей.
Суду не надано будь-яких доказів, які б стверджували про неможливість сплачувати відповідачем аліментів, про наявність інших утриманців, відсутності заробітку, наявність захворювань, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, а також стягувати аліменти із відповідача на утримання старшого сина ОСОБА_4 розміром 1200 грн., щомісяця до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років.
При цьому суд, зважаючи на вимоги ст.199 СК України, матеріальну допомогу стягує безпосередньо на користь позивача, оскільки син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.
Відповідно до абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави.
На підставі ст.ст.180-182,184,192 СК України, Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік», керуючись ст.ст. ст. ст. 137, 141, 258 - 259, 263, 265 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити частково.
Змінити розмір стягуваних аліментів, встановлений рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 06.09.2011 року, та стягувати в подальшому з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с.Репужинці Заставнівського району Чернівецької області, аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1200 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с.Репужинці Заставнівського району Чернівецької області, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі по 1200 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення ним 23 річного віку.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_7, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь держави судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.
Після набрання рішенням законної сили відкликати раніше виданий виконавчий лист по цивільній справі №2-426 /2011 р. від 12.09.2011 року.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Я.С. Стрілець