Провадження № 2/522/1976/18
Справа № 522/2364/17
У Х В А Л А

04 червня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Шевчик В.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву про відвід судді по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», Публічного акціонерного товариства «ПІК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», спільн6е українське-чеське підприємство «Інекон-Сервіс», за участі третіх осіб на боці позивача - ОСОБА_2, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним функцій замовника будівництва,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 06.02.2017 року надійшов позов ОСОБА_1 до Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», Публічного акціонерного товариства «ПІК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», спільн6е українське-чеське підприємство «Інекон-Сервіс», за участі третіх осіб на боці позивача - ОСОБА_2, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним функцій замовника будівництва.

Дана справа, в порядку ст. 11-1 ЦПК України, була передана судді Тарасову А.В. для розгляду та ухвалою суду від 08.02.2017 року було відкрито провадження.

На підставі наказу № 219а від 08.12.2017 року керівника апарату суду Німас І.Я. справа була передана для повторного автоматизованого розподілу.

Справа була передана судді Ільченко Н.А.. Згідно ухвалою суду від 16.02.2018 року було суддею заявлено самовідвід судді Ільченко Н.А. по даній справі.

Після повторного автоматизованого розподілу справи, дана справа надійшла до провадження судді Бойчука А.Ю., та згідно ухвали суду від 27.02.2018 року суддею заявлено самовідвід.

Справа на підставі авторозподілу надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. та ухвалою суду від 21.03.2018 року була прийнята до провадження.

Ухвалою суду від 14.05.2018 року провадження у справі було зупинено протягом двох днів для вирішення питання відповідно до ст. 40 ЦПК України щодо заяви представника позивача про відвід головуючому судді.

Ухвалою суду від 15.05.2018 року (с. Єршова Л.С.) у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про відвід судді було відмовлено.

До суду 01.06.2018 року від третьої особи на боці позивача - ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді, згідно якої посилалась на те, що у неї існує сумнів щодо неупередженості судді. Вважає, що суддя має особисту зацікавленість у вирішенні даної справи на користь сторони ПАТ «ПІК». Неодноразово в Приморському районному суді м. Одеси під головуванням судді Домусчі Л.В. слухались справи за участю сторін, які заявлені у цій справі, думки учасників справ сходяться на тому, що суддя Домусчі Л.В. є особистою суддею ПАТ «ПІК». Посилалась на те, що керівник ПАТ «ПІК» ОСОБА_8 неодноразово заявляв в колі осіб, які приймають участь у розгляді даної справи, що він не хвилюється за результати розгляду, оскільки ним вже все вирішено. Посилалась на те, що при розгляді 14.05.2018 року заяви про відвід судді, головуюча вже назначила наступну дату судового засідання, тобто вже була впевнена, що справа повернеться до неї. Усе викладене наводить сумніви у заявниці стосовно упередженості судді, на думку заявника, поведінка та дії судді не свідчать про відсутність будь-яких сумнівів в безсторонності розгляду цієї справи.

Крім того, позивач, який також виступає у якості представника ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, зазначив, що він разом із вказаними цими трьома особами подали на суддю скаргу до Вищої Ради Правосуддя у зв'язку з розглядом цивільної справи №522/18382/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», треті особи- ПАТ «ПІК», виконавчий комітет Одеської міської ради, ГУ ПФУ в Одеській області про встановлення факту, яка відмовила у задоволенні його позову у даній справі; у зв'язку з чим у судді будуть неприязне ставлення до них, тобто буде упередженість.

Третя особа на боці позивача - ОСОБА_2 також вважає, що суддя повинна заявити самовідвід.

Представник ПАТ «ПІК» та Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд» у судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання третьої особи, вважають, що це є зловживанням з боку позивача та третьої особи. Представник ОСОБА_10 у судовому засіданні висловила думку, що з боку заявника та її представника є тиск на суд.

Інші учасники процесу до суду не з'явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши подану заяву про відвід, суд приходить до НАСТУПНОГО ВИСНОВКУ.

Згідно ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За умовами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України).

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що винесені ухвали про прийняття справи було допущено описки та не зазначено у якості третіх осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5., оскільки зазначена помилка була допущена ще попереднім суддею. Справа перебувала у провадженні трьох суддів, двоє з яких заявили по справі самовідвід. Будь-яких зв'язку з учасниками процесу та заінтересованості у результатах розгляду справи суддя не має. Доказів протилежного не надано.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об'єктивному розгляді справи.

Між тим, викладені третьою особою обставини не знайшли належного підтвердження за розглядом даної заяви, будь-яких доказів щодо заінтересованості судді у розгляді даної справи з боку заявника не надано; також не вбачається поблажливе ставлення до будь-якої із сторін.

Заявником не надано жодного допустимого, належного, достовірного та достатнього доказу, які б підтверджували наявність підстав для відводу судді у зв'язку з неупередженістю.

При цьому, суд враховує, що у провадженні судді перебували справи за участю ПАТ «ПІК», а також ОСОБА_1.

Між тим, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можу бути підставою для відводу.

Суд вважає, що не згода заявника з результатом розгляду інших цивільних справи за участю ОСОБА_1 та ПАТ «ПІК» є обставиною сумніватись в неупередженості головуючого у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, вивчивши мотиви, наведені заявником у заяві про відвід судді, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви у силу ч.4 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для зупинення провадження по справі та передачі заяви до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Домусчі Л.В..

Керуючись: ст. ст. 36, 39, 40, 258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства оборони України «Південьвійськбуд», Публічного акціонерного товариства «ПІК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест Таун», спільн6е українське-чеське підприємство «Інекон-Сервіс», за участі третіх осіб на боці позивача - ОСОБА_2, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання недійсним функцій замовника будівництва протягом двох днів для вирішення питання відповідно до ст. 40 ЦПК України.

Заяву передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Домусчі Л.В.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Суддя: Л.В. Домусчі