Справа № 649/182/18
Провадження № 2/649/100/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Великолепетиський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого Соловйова В.В.

секретаря судового засідання Тритяк Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Лепетиха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.08.2010 року по справі №2-333/2010 року було стягнуто з відповідача на її користь 44094,61 грн. Позивач зазначила, що на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист від 30.08.2010 року та відкрито виконавче провадження ВП №25314861. За час проведення виконавчих дій боржник (відповідач) вкрай незадовільно виконувала свої грошові зобов'язання перед нею, а саме: платежі здійснювалися невеликими сумами і через значні проміжки часу (з перервами до 12 місяців). Деякий час відповідач перебувала у розшуку, оголошеному ухвалою Великолепетиського районного суду Херсонської області від 12.06.2017 року. Станом на 20.02.2018 року сума боргу по вказаному виконавчому провадженню становить 26780,58 грн. Таким чином, внаслідок прострочки виконання свого зобов'язання за рішенням суду відповідач, крім виплати основної суми боргу з урахуванням інфляції, повинна сплатити на її користь проценти на рівні 3% річних. Отже на її користь відповідач повинна сплатити 71420,71 грн. - інфляційних втрат та 9219,01 грн. - відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, що разом становить - 80639,72 грн. Позивач просить суд стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на її користь 80639,72 грн., в тому числі 71420,71 грн. - інфляційних втрат та 9219,01 грн. - відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, а також судові витрати у розмірі 806,39 грн.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з"явилася, але надала до суду заяву у якій зазначила, що позов підтримує, просить суд його задовольнити, а справу розглянути у її відсутність.

ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася про причини неявки суд не повідомила, хоча відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 16.08.2010 року по справі №2-333/2010 року стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_1 кошти у сумі 43475,85 гривень.

На підставі вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, та у подальшому відділом ДВС Великолепетиського РУЮ було відкрито виконавче провадження.

Так, довідкою Великолепетиського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області підтверджується, що станом на 20.02.2018 року заборгованість ОСОБА_2 згідно виконавчого листа №2-333/2010 від 30.08.2010 року складає 26780,58 грн., тобто рішення суду боржником на протязі 2010-2018 років не виконано у повному обсязі, що дійсно призвело до знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникнути з рішення суду.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як зазначає ВСУ у постанові від 30 березня 2016 р. у справі №6-2168цс15 за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд, відповідно до ст.ст. 11, 509, 536, 625 ЦК України вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 80639,72 грн., які складаються з: 71420,71 грн. - інфляційних втрат та 9219,01 грн. - відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, а тому позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати присуджується пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею судові витрати у розмірі 806 грн. 39 коп., оскільки вони підтверджені: квитанцією №18 від 12.03.2018 року.

На підставі ст.ст. 11, 509, 536, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 223, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2 грошові кошти у сумі 80639,72 грн., які складаються з: 71420,71 грн. - інфляційних втрат та 9219,01 грн. - відсотків, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України, а також судові витрати у розмірі 806 гривень 36 копійок, а всього кошти у сумі 81446 (вісімдесят одна тисячі чотириста сорок шість) гривень 11 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий підпис

КОПІЯ ВІРНА

Суддя В.В. Соловйов

Секретар с/з Ю.О. Тритяк