Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20.08.2018 рік м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Степаненко Ю.А.

при секретареві Шак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка Запорізької області цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення аліментів та коштів на утримання, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі 2 000 гривень з усіх видів його заробітку до досягнення повноліття дитиною та кошти на її утримання у твердій грошовій сумі, в розмірі 1 000 гривень з усіх видів його заробітку до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - трьох років.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а вона дуже потребує такої допомоги.

20.04.2018 року ухвалою судді справу призначено до підготовчого судового засідання.

17.05.2018 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання позивачка не зявилася, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує.

В судове засідання відповідач неодноразово не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає можливим, керуючись ст.ст.223, 280 ЦПК України, розглянути справу та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, у період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження, копії яких є у справі.

Донька проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується, крім пояснень позивачки, викладених у позові, довідками Пришибської селищної ради Михайлівського районну Запорізької області, Актом, які є у справі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Отже, відповідно до зазначених норм, а також ст.180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати доньку до досягнення нею повноліття та забезпечити їй рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до ст.182 СК України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №-3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом встановлено, що позивачка та відповідач проживають окремо. Як вбачається з пояснень позивачки, викладених у позові, вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, її дохід складає - 860 грн. на місяць, що також підтверджується довідкою УСЗН, яка є в справі, іншого доходу не має. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання доньки, офіційно не працює, на обліку, як безробітній, не перебуває.

Жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову, відповідач суду не надав.

Згідно до ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно положень ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Таким чином, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, суд вважає, що позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - 1 рік 7 місяців.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», з 01 липня 2018 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років в сумі - 1559 гривень.

Отже, 50 % від суми 1559 гривень складає: 1559 гривень *50 % = 779,50 грн.

Відповідачка просить суд стягнути аліменти в розмірі 2000 грн., що не заперечується відповідачем.

На підставі вищевикладеного, виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, з принципів: законності, об'єктивності, справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою позовні вимоги в частині стягнення аліментів обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Тому, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі, в розмірі - 2 000 (двох тисяч) гривень, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, почавши стягнення з 29.03.2018 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має право незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, позивачка має право на матеріальне утримання від відповідача до досягнення донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - трьох років. Розмір коштів на утримання, про стягнення яких просить суд позивачка, суд вважає обґрунтованим, а тому, суд вважає можливим, доцільним, об'єктивним та справедливим стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто, до - ІНФОРМАЦІЯ_4, почавши стягнення з 29.03.2018 року.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження своїх заперечень проти позову, якщо такі є.

Згідно ч. 4 ст. 141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 736,40 (сімсот тридцять шість гривень сорок копійок) гривень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про

застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ст.ст. 84, 80-183, 191 СК України, ст.ст.10, 11, 12, 13, 76-81, 89,141, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 (двох тисяч) гривень, щомісячно, до досягнення донькою повноліття, почавши стягнення з 29.03.2018 року, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_2) кошти на її утримання народження у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (однієї тисячі) гривень, щомісячно, до досягнення донькою - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку , тобто, до - ІНФОРМАЦІЯ_4, почавши стягнення з 29.03.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт: НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 736,40 (сімсот тридцять шість гривень сорок копійок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Степаненко Ю.А.