провадження №2/279/1513/18
Справа № 279/3265/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2018 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді Коваленко В.П.

за участю секретаря Петрук О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба», голови комісії з врегулювання майнових відносин з розпайованим майном колишнього КСП «Дружба» с. Ушомир ОСОБА_2, про визнання права власності на нерухоме майно ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідачів СТОВ «Дружба» та голови комісії з врегулювання майнових відносин КСП «Дружба» ОСОБА_2 , в якому просив визнати за ним право власності на нежитлові будівлі зерноскладу с. Заріччя, зерносушилки с. Заріччя, які розташовані за адресою вул. Центральна 1-Б с. Заріччя Коростенського району Житомирської області; нежитлові будівлі складу напольного, сторожки, складу ПММ с. Заріччя, які розташовані за адресою вул. Центральна 1В , с. Заріччя Коростенського району Житомирської області.

В підтвердження позовних вимог посилається на те, що 18 вересня 2015 року він придбав через комісію з врегулювання майнових відносин колишнього КСП «Дружба» майно на загальну суму 84000 гривень. Купівля продаж була оформлена актами приймання-передачі майна від 18 вересня 2015 року, а також отриманням накладної №40. Рішенням Ушомирської сільської ради купленим приміщенням було присвоєно юридичну адресу. На його замовлення було виготовлено технічну документацію. Проте, реєстраційна служба відмовляє йому у реєстрації даного майна, оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідачі сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Дружба» та голова комісії з врегулювання майнових відносин з розпайованим майном колишнього КСП «Дружба» с. Ушомир ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги просять задовольнити.

Дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про наступне.

Рішенням загальних зборів співвласників майнових паїв колишнього КСП « Дружба» с. Ушомир, правонаступником якого є СТОВ « Дружба» с. Ушомир від 24 липня 2015 року було доручено майновій комісії по врегулюванню майнових відносин з розпайованим майном колишнього КСП «Дружба» с. Ушомир провести інвентаризацію майна, яке знаходиться у господарському користуванні СТОВ «Дружба», здійснювати орієнтовну оцінку майна, пошук покупців на продаж майна, розподіл коштів на майнові паї та проводити виплату вартості майнових паїв, а також здійснювати вилучення майна для продажу із СТОВ «Дружба», продавати по оціночній вартості, кошти збирати уповноваженій особі від майнової комісії і вести окремий облік надходження та виплати таких коштів.

18 вересня 2015 року ОСОБА_1 придбав через комісію по врегулюванню майнових відносин з розпайованим майном колишнього КСП «Дружба» с. Ушомир зерносушарку за 2 тисячі гривень; зерносклад (комора) за 70 тисяч гривень , склад напольний за 10 тисяч гривень, склад ПММ за 1 тисячу гривень, а всього на загальну вартість 84000 гривень. Рішенням Ушомирської сільської ради №35 від 16 вересня 2015 року було присвоєно придбаному майну (будівлям) юридичну адресу.

Згідно із ст. 655 ЦК України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За своєю суттю та загальним правилом договір купівлі-продажу передбачає для однієї сторони право отримання предмету купівлі-продажу у власність та зобовязання сплатити його покупну ціну, а для другої сторони право на отримання ціни та обовязок передати предмет договору наступному власнику.

Отже, за звичаями ділового обороту презюмується, що предмет договору належить продавцю та переходить у власність покупця, якщо інше не передбачено домовленістю сторін, та покупець має сплатити ціну та іншою особою. Крім того, покупець може домовитись з іншою особою про придбання власності за її рахунок з наступним відшкодуванням цій особі витрат.

Оскільки за договором купівлі-продажу продавець зобовязаний передати покупцеві не лише саме майно, а й право власності на нього, то право продажу майна, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові. Тільки за такої умови у покупця може виникнути право власності.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено , що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно,яка означає,що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ч.1ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

За змістом ч.3ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Крім того, відповідно до положень ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Пленум Верховного Суду України в п.13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року №9 розяснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч.2ст.220 ЦК України не застосовується до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України повязується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обовязків для сторін.

Тобто, необхідною умовою чинності договору купівлі-продажу є додержання письмової форми, нотаріальне посвідчення та державна реєстрація . Відсутність нотаріального посвідчення правочину та державної реєстрації дає підстави вважати даний договір неукладеним.

Разом з тим, на час вчинення договору купівлі-продажу ( у формі накладної) продавець СТОВ «Дружба» не був власником спірного майна.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263-268 ЦПК України, ст.ст. 220, 655, 657 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба», голови комісії з врегулювання майнових відносин з розпайованим майном колишнього КСП «Дружба» с. Ушомир ОСОБА_2, про визнання права власності на нерухоме майно , відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу подано не було. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу Х111 «Перехідні положення» ЦПК ( в редакції закону №2147-У111 від 3 жовтня 2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В .П. Коваленко