Номер провадження4-с/465/57/18
Справа № 2-494/11
У Х В А Л А

судового засідання

"01" червня 2018 р. м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря - Потюк В.М.

представника стягувача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Львові цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на дії державного виконавця, з участю суб'єкту оскаржуваних дій: стршого державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 та стягувача ПАТ ОСОБА_5 МКБ, суд

в с т а н о в и в :

представника заявника звернувся в суд з вищевказаною скаргою.

25.05.2018 року представник стягувача ПАТ ОСОБА_5 МКБ подав до суду клопотання про залишення скарги представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 без розгляду, у зв'язку з пропуском заявником строку звернення до суду. Клопотання обґрунтоване тим, що повідомлення про оцінку майна було отримане боржником 23.01.2018 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення, а також заявою представника боржника від 31.01.2018 року, а до суду звернувся лише 07.03.2018 року, тобто з пропуском 10-денного строку, встановленого для такого звернення.

Представник стягувача у судовому засіданні просив суд залишити скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 без розгляду відповідно до вищевказаного клопотання.

Скаржник, представник скаржника та державний виконавець не прибули у судове засідання без поважних причин, хоча належним чином були повідомленні про час, дату та місце розгляду скарги, про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності або відкладення засідання до суду не зверталися.

Заслухавши пояснення представника стягувача, розглянувши клопотання предстника стфягувача про залишення скарги без розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення даної без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції та у відповідності до ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається із матеріалів справи, що повідомлення про оцінку майна було отримане боржником 23.01.2018 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення, а також заявою представника боржника від 31.01.2018 року, а до суду представник скаржника звернувся лише 07.03.2018 року, тобто з пропуском строку для подання скарги, тобто з пропуском 10-денного строку, встановленого для такого звернення.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже у разі пропуску процесуального строку, що має місце у даному випадку, то особа має подати до суду заяву із клопотанням про поновлення відповідного строку та з наведенням даних щодо поважності причин його пропуску. Скаржник не скористався своїм правом та не заявив клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із скаргою.

Згідно з роз'яснень п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" вбачається, що скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

В контексті розгляду питання про поважність причин пропуску строку звернення до суду суд враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії». Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також практика Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Круз проти Польщі» виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З огляду на вищевикладене, та, з урахуванням того, що скаржником було пропущено строк звернення до суду, а заява про поновлення процесуального строку скаржником подана не була, суд вважає за необхідне залишити скаргу ОСОБА_2 без розгляду.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 10, 126, 222, 257- 261, 273, 353-355, 447-449 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання представник стягувача ПАТ ОСОБА_5 МКБ про залишення скарги без розгляду задовольнити.

Скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на дії державного виконавця, з участю суб'єкту оскаржуваних дій: стршого державного виконавця Франківського відділу Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 та стягувача ПАТ ОСОБА_5 МКБ - залишити без розгляду.

Розяснити заявнику, що він має право звернутися до суду із скаргою повторно, після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області.

Повний текст ухвали складено 01.06.2018 року.

Суддя: Мартинишин М.О.