Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/167/14-ц
Провадження 4-с/711/30/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

за участю представника

скаржника адвоката ОСОБА_1,

державного виконавця Яжук С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за скаргою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 (боржника за виконавчим провадженням) про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, зобов»язання вчинити певні дії, про визнання причин пропуску строку для подання скарги поважними та поновлення пропущеного строку, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 боржника за виконавчим провадженням звернувся до суду із скаргою (остаточна редакція від 10.05.2018р.) про визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною, зобов»язання вчинити певні дії, про визнання причин пропуску строку для подання скарги поважними та поновлення пропущеного строку. Зазначено, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області перебувало ВП №43580201 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в сумі 26303грн. 70коп.

Дане ВП було відкрито на підставі виконавчого листа №711/167/14-ц, виданого 05.05.2014р. Придніпровським райсудом м. Черкаси. У зв»язку з повним виконанням ОСОБА_2 рішення суду та погашення боргу, 24.10.2017р. державним виконавцем Яжук С.С. винесена постанова про закінчення ВП.

Крім того, боржником на рахунок відділу ДВС сплачено виконавчий збір та витрати ВП в сумі 2725грн. 03коп. за ВП №43580201.

Між тим, незважаючи на такі обставини, 09.10.2017р. державним виконавцем Яжук С.С. винесені постанови про стягнення виконавчого збору та стягнення з боржника витрат на суму 2725грн. 03коп., які ще 04.09.2017р. були сплачені боржником.

Станом на час подачі скарги державний виконавець не виконав вимоги ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», допустив бездіяльність щодо не зняття накладених арештів на майно боржника та не вчинення дій щодо реєстрації припинення обтяжень майна боржника.

Так, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.02.2018р. №113907145 маються записи №6354855 та № 5971524 про обтяження майна ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 04.06.2014р., яка винесена в рамках ВП №43580201.

Крім того, у зв»язку з тим же боргом, перед ПАТ КБ «Приватбанк» в сумі 26303грн. 70коп. та на підставі тієї ж постанови про арешт майна від 04.06.2014р., винесеної в рамках ВП №43580201, також накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_2

Так, згідно із витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 26.02.2018р. №54966395, в реєстрі мається запис №13704178 від 28.05.2013р., №14393085 від 06.06.2014р., №14437671 від 07.07.2014р. про арешт рухомого майна ОСОБА_2

Вважає, що бездіяльністю державного виконавця порушуються права, свободи та інтереси ОСОБА_2, оскільки перебування її майна в арешті та наявність інформації про це у відповідних державних реєстрах, перешкоджає їй в повному обсязі та належним чином реалізувати гарантоване їй Конституцією право власності, вона не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд.

Також, заявником подана заява про поновлення пропущеного з поважних причин строку на подання даної скарги. Зазначено, що 29.11.2017р. ОСОБА_2 в особі адвоката звернулася до відділу ДВС із заявою про приведення державним виконавцем дій у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, щодо вчинення дій щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_2 При цьому, лише 26.11.2017р. вона виявила у поштовій скринці постанови державного виконавця.

Оскільки відповідь на звернення не надходила, то 05.02.2018р. до відділу ДВС була надіслана повторна заява з проханням повідомити результати розгляду раніше поданої заяви. Лише 23.02.2018р. ОСОБА_2 отримала відповідь про відмову у задоволенні заяви від 28.11.2017р. Отже, вважає, що лише 23.02.2018р. їй стало відомо про її порушені права та інтереси і вона звернулася 02.03.2018р. до суду із даною скаргою

Таким чином, заявник просить суд, - визнати причини пропуску строку для подання скарги на бездіяльність державного виконавця поважними та поновити пропущений з поважних причин строк на звернення з даною скаргою до суду; визнати бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_3 щодо не вчинення дій по реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_2 неправомірною та зобов»язати його вчинити дії щодо зняття арештів, накладених на нерухоме та рухоме майно і кошти ОСОБА_2 в рамках ВП №43580201 та щодо реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_2; зобов»язати ст. державного виконавця Яжук С.С. зняти арешт, накладений постановою №4358021 від 04.06.2014р. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та вилучити запис про нього №63548855 з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна; зобов»язати ст. державного виконавця Яжук С.С. зняти арешт, накладений постановою №4358021 від 04.06.2014р. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та вилучити запис про нього №5971524 з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна; зобов»язати ст. державного виконавця Яжук С.С. зняти арешт, накладений постановою №4358021 від 04.06.2014р. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та вилучити запис про нього №143933085 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна; зобов»язати ст. державного виконавця Яжук С.С. зняти арешт, накладений постановою №4358021 від 04.06.2014р. про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та вилучити запис про нього №14437671 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В судове засідання заявник ОСОБА_2 не з»явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_1 повністю підтримав доводи заяви та скарги та просив їх задовольнити. Відповідь на відзив подана не була.

В судовому засіданні ст. державний виконавець Яжук С.С. повністю заперечував проти доводів заяви та скарги та просив відмовити у їх задоволенні, надавши письмовий відзив.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та виконавчих проваджень №№27748618, 43580201, 53111897, 54940545 та 549404068, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного:

встановлено, що на підставі виконавчого листа №711/167/14-ц, виданого 05.05.2014р. Придніпровським райсудом м. Черкаси 04.06.2014р. відкрито ВП №43580201 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу в розмірі 26303грн. 70коп.

За вказаним виконавчим провадженням постановою державного виконавця від 04.06.2014р. накладено арешт на все майно, належне боржникові ОСОБА_2 та заборонено здійснювати дії щодо його відчуження. Також, цього ж числа за цим же ВП постановою державного виконавця накладено арешт на квартиру №34, що по вул. Благовісна, 180 в м. Черкаси, яка належить ОСОБА_2 із забороною його відчуження.

До Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна внесені записи щодо обтяжень за №№ 6354855, 5971524 (інформаційна довідка від 14.02.2018р. №113907145). До Державного реєстру обтяжень рухомого майна (витяг від 26.02.2018р. №54966395) також внесені записи щодо обтяжень рухомого майна, належного ОСОБА_2 за №№ 14393085, 14437671.

24.10.2017р. державним виконавцем Яжук С.С. винесено постанову за ВП 43580201 про закінчення цього ВП у зв»язку з фактичним та повним виконанням боржником ОСОБА_2 рішення суду за виконавчим листом №711/167/14-ц. Борг перед ПАТ КБ «Приватбанк» повністю погашено, про що свідчить й лист банку від 29.08.2017р.

Незважаючи на те, що 09.10.2017р. державним виконавцем винесені постанови за цим ВП про стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, остання ще 04.09.2017р. зазначені виплати сплатила повністю. Дані обставини визнав в судовому засіданні і державний виконавець.

На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу №ВРК 313954 від 22.04.2011р. про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру, яка належить на праві власності ОСОБА_2, постановою державного виконавця від 21.07.2011р. відкрито ВП №27748618.

Постановою державного виконавця від 09.10.2017р. за цим ВП, повернуто стягувачу ПАТ «Укрсоцбанк» виконавчий документ виконавчий напис нотаріуса, виданий 22.04.2011р., оскільки стягувач відмовився залишити за собою нерухоме майно квартиру №34, що по вул. Благовісна, 180 в м. Черкаси в рахунок погашення боргу, а також припинено чинність арешту квартири, накладеного постановою Центрального відділу ДВС від 21.07.2011р.

Також встановлено, що 19.10.2017р. були відкриті ВП №54940545 з виконання постанови про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору від 09.10.2017р. та ВП №549404068 з виконання постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 09.10.2017р., які постановою від 01.02.2018р. об»єднані в зведене виконавче провадження за №55693691. В ході виконання виконавчого провадження накладено арешт на майно та кошти боржника ОСОБА_2

23.04.2018р. ВП №54940545 закінчено на підставі п.5 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» (постанова від 09.10.2017р. скасована рішенням Черкаського окружного адміністративного суду).

Станом на 21.05.2018р. у відділі примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ в Черкаській області перебуває на виконанні одне виконавче провадження №54940468 з виконання постанови від 09.10.2017р. про стягнення витрат виконавчого провадження з ОСОБА_2 в сумі 4058грн. 66коп.

Крім того, встановлено, що 29.11.2017р. та 02.02.2018р. адвокат в інтересах ОСОБА_2 звертався до відділу ДВС із заявами про скасування постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження та зняття арешту з майна та вчинення дій щодо припинення чинності арештів і виключення записів із відповідних реєстрів обтяжень.

Лише 20.02.2018р. (штамп на поштовому відправленні з ВПВР УДВС ГТУЮ у Черкаській області на ім.»я адвоката ОСОБА_1В.) адвокатом отримано відповідь начальника відділу ДВС від 27.12.2017р. на вказані звернення адвоката, за якою надані роз»яснення положень чинного законодавства та зазначено, що підстав для задоволення заяв в частині скасування постанов, припинення чинності арештів з майна боржника, немає.

Дані обставини органами державної виконавчої служби спростовані не були, а тому суд вважає, що заявник з поважних причин пропустив строки звернення до суду із даною скаргою, оскільки про порушення свого права та інтересу, він дізнався лише 20.02.2018р. (дата отримання відповіді), а тому такі строки слід поновити, враховуючи, що скарга до суду надійшла 02.03.2018р.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999р.).

Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (ст. 2 ЗУ від 21.04.1999р.).

Права і обов»язки державних виконавців були передбачені статтею 11 ЗУ в ред. від 21.04.1999р.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016р., яка діє з 05.10.2016р.).

Статтею 18 ЗУ (від 02.06.2016р., яка діє з 05.10.2016р.) визначені права і обов»язки державних виконавців. Зокрема, передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Враховуючи обов»язки, які повинен виконувати державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження, він зобов»язаний дотримуватись Конституції України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про звернення громадян», ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» тощо.

Як було передбачено ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» в ред. від 21.04.1999р. на час виниклих правовідносин, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень щодо одного й того самого боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Як передбачено ч.1 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. від 02.06.2016р.), виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена Наказом Міністерства

юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у ред. наказу МЮУ 29.09.2016 №2832/5 зареєстровано в МЮУ

2 квітня 2012 р. за № 489/20802, - розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

У пункті 14 розділу 3 даної Інструкції зазначено, що у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони обєднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про обєднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. Постанови про обєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження). Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

За наявності підстав для закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження (п.16 розділу 3 Інструкції).

Відповідно до п.п.1-2 розділу 6 Інструкції, - фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону. Використання коштів виконавчого провадження органами державної виконавчої служби здійснюється відповідно до Порядку використання коштів виконавчого провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року № 554. Витрати виконавчого провадження стягуються з боржника на підставі постанови виконавця про їх стягнення, у якій зазначаються види та суми витрат виконавчого провадження. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону. У разі якщо при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа витрати виконавчого провадження не були стягнуті, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом. Державний виконавець зобовязаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження, виділеною в окреме провадження, не пізніше наступного робочого дня після закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Аналізуючи норми чинного законодавства, суд вважає, що якщо в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження. Виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

За зведеним виконавчим провадженням арешт на майно боржника накладається у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій. Виконавчий збір за зведеним виконавчим провадженням стягується окремо за кожним виконавчим провадженням, об'єднаним у зведене, у розмірі 10 відсотків суми, виплаченої стягувачу за таким окремим виконавчим провадженням. За наявності підстав для завершення виконавчого провадження виконавчий документ виводиться із зведеного виконавчого провадження за постановою державного виконавця про виведення виконавчого документа зі зведеного виконавчого провадження.

З пояснень державного виконавця Яжука С.С. встановлено, що виконавчі провадження №43580201 (стягувач ПАТ КБ «Приватбанк») та №27748618 (стягувач ПАТ «Укрсоцбанк») були об»єднані 13.12.2016р. у зведене виконавче провадження за №53111897. Між тим, при вивченні та дослідженні в судовому засіданні всіх наданих державним виконавцем виконавчих проваджень, в жодному з них відсутня постанова про зазначені обставини (об»єднання виконавчих проваджень). Крім того, у переліку виконавчих дій, вчинених у зведеному виконавчому провадженні, відсутні дані, які б свідчили про те, що саме арешт майна боржника ОСОБА_2 (дві постанови від 04.06.2014р.) застосований у межах загальної суми стягнення за виконавчим листом та виконавчим написом, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Навпаки, у двох постановах від 04.06.2014р. державним виконавцем у ВП №43580201 накладено арешт на все майно боржника та, відповідно на квартиру №34, що по вул. Благовісна, 180 в м. Черкаси, належної ОСОБА_2, - в межах суми стягнення 26303грн. 70коп. на користь стягувача ПАТ КБ «Приватбанк».

Крім того, як встановлено судом і вбачається зі змісту постанови державного виконавця від 24.10.2017, державним виконавцем було закінчено виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 711/167/14-ц від 05.05.2014р. про стягнення заборгованості в сумі 26303 грн. 70коп. Тобто, виконавче провадження закрите не в межах загальної суми зведеного виконавчого провадження, а в межах виконавчого провадження № 43580201 по виконавчому листу №711/167/14-ц від 05.04.2014 на суму 26303грн. 70коп.

Отже, доводи державного виконавця про те, що дві постанови від 04.06.2014р. про накладення арешту на майно боржника були винесені під час зведеного виконавчого провадження і таким чином, діють на час виконання постанови від 09.10.2017р. про стягнення з ОСОБА_2 витрат на виконавче провадження (ВП №54940468 єдине, яке є щодо боржника ОСОБА_2 станом на 21.05.2018р.), - не знайшли свого підтвердження. Крім того, відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що державним виконавцем було виведене із зведеного ВП виконавче провадження №43580201, за яким 24.10.2017р. винесена постанова про закінчення ВП у зв»язку з повним виконання рішення суду щодо погашення боргу перед ПАТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» в ред. від 02.06.2016р., у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 59 цього Закону передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобовязаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За викладених обставин, суд вважає, що скарга ОСОБА_2, подана адвокатом ОСОБА_1 підлягає до задоволення в частині зобов»язання державного виконавця відповідно до статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження» зняти арешти, накладені постановами державного виконавця від 04.06.2014р. та оголошення заборони на його відчуження та здійснити дії щодо реєстрації припинення обтяжень такого майна, записи про які мають місце за №№63548855 та 5971524 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна та за №№14393085 та 14437671 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. На думку суду, посилання державного виконавця на норми ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» в даному випадку, є помилковими.

Що стосується вимог скарги щодо визнання бездіяльності державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_3 по не вчиненню дій по реєстрації припинення обтяження майна боржника неправомірною, то в цій частині скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ЗУ «Про виконавче провадження від 21.04.1999р., ЗУ «Про виконавче провадження « від 02.06.2016р., ст.ст. 259, 447-453, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Поновити строки адвокату ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на звернення до суду із даною скаргою, визнавши причини пропуску поважними.

Скаргу задовольнити частково.

Зобов»язати уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт, накладений постановою від 04.06.2014р. у виконавчому провадженні №43580201 про арешт майна, належного ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна відповідно до запису про нього за №63548855 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна.

Зобов»язати уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт, накладений постановою від 04.06.2014р. у виконавчому провадженні №43580201 про арешт майна, належного ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна відповідно до запису про нього за №5971524 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна.

Зобов»язати уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт, накладений постановою від 04.06.2014р. у виконавчому провадженні №43580201 про арешт майна, належного ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна відповідно до запису про нього за №143933085 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Зобов»язати уповноваженого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Черкаській області відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» зняти арешт, накладений постановою від 04.06.2014р. у виконавчому провадженні №43580201 про арешт майна, належного ОСОБА_2 та оголошення заборони на його відчуження та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна відповідно до запису про нього за №14437671 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

В іншій частині скарги відмовити.

Про виконання даної ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_1. в інтересах ОСОБА_2, відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повинен повідомити суд і заявника скаржника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня одержання ухвали

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 15-ти днів з дня її проголошення, шляхом подачі скарги через суд першої інстанції. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 22 травня 2018р.

Головуючий: ОСОБА_4