Провадження № 2/679/254/2018
Справа № 679/277/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2018 року Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі: головуючого судді Стасюка Р.М.,
за участю секретаря судового засідання Федорчук Л.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нетішин цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідач підтвердив, що підписаний договір разом із Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між ним та банком договір. Згідно п.1.6.4 додаткової угоди у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених цією додатковою угодою понад 30 днів позичальник сплачує банку штраф.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, але в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності.
Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Судом встановлено, що 20.09.2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, який складається із заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення такого договору, поставивши підпис у заяві позичальника.
22.12.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання банківських послуг, згідно умов якої сторони узгодили зменшити розмір заборгованості, що виникла з дати надання позичальнику кредиту, а саме: відсотки на 3426,08 гривень, комісію на 0,00 гривень, пеню на 2521,72 гривень.
Згідно п.1.6.3, п.1.6.4 додаткової угоди №1 у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених додатковою угодою понад 30 днів, починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й) день позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення; позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5947,80 гривень.
Незважаючи на те, що позивач свої зобовязання за кредитним договором та додатковою угодою виконав в повному обсязі, відповідач ОСОБА_1 порушив умови договору, внаслідок чого виникла заборгованість.
- заборгованість по процентам 414,27 гривень;
- заборгованість за пенею 3459,20 гривень;
- штраф 5947,80 гривень.
Згідно ст.ст.526, 610, 611 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Водночас, суд не вбачає підстав для стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 5947,80 гривень з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Пунктом 1.6.3 додаткової угоди №1 від 22.12.2015 року передбачено, що у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених додатковою угодою понад 30 днів: починаючи з наступного дня, який слідує за днем повернення кредиту (32-й) день позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом за кожен день прострочення.
Згідно п.1.6.4 додаткової угоди №1 від 22.12.2015 року передбачена сплата штрафу, як виду цивільно-правової відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання, а саме: у разі порушення позичальником будь-якого з зобовязань, передбачених додатковою угодою понад 30 днів позичальник сплачує банку штраф в розмірі 5947,80 гривень.
Враховуючи вищевикладене, положення ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1127,68 гривень судового збору, що пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.526, 549, 610, 611, 634, 638, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 133, 141, 259, 265, 279 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В :
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Р.М. Стасюк