Єдиний унікальний номер 341/1883/18
Номер провадження 2-о/341/69/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Юсип І. М.

за участі секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галич справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та Галицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту батьківства, -

в с т а н о в и в:

11.10.2018 р. ОСОБА_2 звернулася в суд із заяву і просить постановити рішення, яким встановити факт батьківства ОСОБА_3, який помер 02.09.2018 року відносно її дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Свої вимоги обґрунтовує тим, що проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 із 2007 року до дня його смерті. Від спільного проживання в них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 визнавав себе їх батьком, піклувався про них, виховував та утримував, однак заяву про визнання себе батьком дітей до органу реєстрації цивільного стану не встиг подати.

03.06.2009 року вона зареєструвала народження доньки ОСОБА_4 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції Івано-Франківської області. ЇЇ імя та по батькові було записано відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України за її вказівкою. Так само було зареєстровано і сина ОСОБА_5. В свідоцтвах про народження дітей в графі батько зазначене імя та по батькові їхнього батька ОСОБА_3, а прізвище вона вказала своє ОСОБА_5.

ОСОБА_3 тяжко хворів, в нього було онкологічне захворювання, заявник здійснювала за ним догляд до дня смерті.

Встановлення зазначеного факту їй необхідно для призначення пенсії на дітей у звязку із втратою годувальника. Вважає, що при таких обставинах єдиним правовим способом захисту її права є встановлення факту батьківства у судовому порядку.

В судове засідання ОСОБА_2 не зявилася, хоча про час, день та місце розгляду справи належним чином була повідомлена вчасно. Проте нею подано через канцелярію суду заяву, в якій вона просить заяву задовольнити, та справу розглянути без її участі.

Представники заінтересованих осіб також в судове засідання не зявилися, проте ними скеровано заяви, відповідно до яких, просять справу розглянути без їх участі, не заперечують щодо задоволення заяви заявника.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження, в тому числі, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз'яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п.3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства позивачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст. 128 на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і позивачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії 1-НМ №128399 від 11.06.2009 року 03.06.2009 року народилася ОСОБА_4, батьки якої: батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_2 (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-НМ №167637 від 17.11.2010 року 08.11.2010 року народився ОСОБА_5, батьки якого: батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1 від 05.10.2018 року відомості про батька ОСОБА_4, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 8).

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 05.10.2018 року відомості про батька ОСОБА_5, записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10).

Копія свідоцтва про смерть серії І-НМ № 276136 від 06.09.2018 р. підтверджує, що ОСОБА_3 помер 02.09.2018 року (а.с.5).

Як вбачається із Акту обстеження житлово-побутових умов № 02.2-21/318 від 27.09.2018 року, ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із: сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, донькою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6, братом - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7, братом ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_8, братом ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Зі слів сусідів, встановлено, що ОСОБА_2 проживала в цивільному шлюбі з ОСОБА_3 та виховувала двох неповнолітніх дітей (а.с.12).

Копією довідки Деліївської сільської ради № 279 від 21.09.2018 року підтверджується, що заявниця дійсно здійснила похорон ОСОБА_3, який помер 02.09.2018 року а/з № 08 за свої кошти та проживала з ним до дня смерті і вела спільне господарство (а.с.13).

Копією довідки Галицької міської ради № 1624 від02.10.2018 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_3, який помер 02.09.2018 року проживав в ІНФОРМАЦІЯ_10 і з ним проживала ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_11 (а.с.14).

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 396587 від 13.12.1978 року 17.09.1957 року народився ОСОБА_3 (а.с.16).

Також, заявами ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_12, та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_13 підтверджується, що їхній брат ОСОБА_3 проживав у фактичних шлюбних відносинах з 2007 року до дня смерті з ОСОБА_2. Від спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 15, 18).

Заявник бажає встановити факт батьківства з необхідністю для призначення пенсії на дітей у звязку із втратою годувальника.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 128, 130 СК України, керуючись 12, 13, 81, 82, 200, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Галицьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області та Галицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_3, який помер 02 вересня 2018 року відносно доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_14 та сина ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_15.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя:ОСОБА_16