Ухвала

Іменем України

Справа № 712/15122/18

Провадження №6/712/494/18

07 грудня 2018 року м.Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси у складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.,

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби м.Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла боржника громадянина України ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Соснівського ВДВС м.Черкаси ГТУЮ у Черкаській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника громадянина України ОСОБА_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: провул.Крайній,68, м.Черкаси, необхідність в чому виникла при виконанні зведеного виконавчого провадження № 57412184 від 10.10.2018 року з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/1674/17 від 15.05.2018 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь юридичних осіб.

В обгрунтування подання вказує, що в ході виконавчого провадження з'ясовано, що за боржником зареєстроване нерухоме майно - 27/40 частина будинку по пров.Крайньому, 68, м.Черкаси, на яку постановою від 05.05.2018 ркоу державним виконавцем накладений арешт. На вимоги державного виконавця боржник не реагує. Державним виконавцем було здійснено вихід за вказаною адресою, проте доступу до житла не було надано. Зі слів сусіда встановлено, що боржник проживає за даною адресою. З метою виконання судового рішення просить вирішити питання про примусове проникнення до житла боржника по пров.Крайньому, 68, м.Черкаси, подання розглянути без участі державного виконавця.

Вирішуючи питання про підсудність подання, суд виходить з такого.

За загальним правилом, усі процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у господарських справах вирішуються відповідно до вимог Розділу V ГПК України.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство містить певні особливості, за яких уможливлюється вирішення процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень, ухвалених у господарських та адміністративних справах саме у порядку цивільного судочинства.

Згідно правової позиції Великої палати Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 545/3611/17-ц, така логіка законодавця повязана з тим, що вказані виконавчі дії виходять за межу публічно-правових правовідносин чи господарських правовідносин, і стосуються виключно цивільних прав фізичних чи юридичних осіб.

Відповідно до пункту 13 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Стаття 439 ЦПК України розміщена у розділі VI| «Процесуальні питання, повязані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)». Тобто за правилами ЦПК України розгляд процесуальних питань, повязаних з виконанням рішень інших органів чи судів інших юрисдикцій, якщо спеціальним законом не врегульовано певної процедури здійснення окремих виконавчих дій, зокрема, надання дозволу на примусове проникнення до приміщення, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Норми ст.439 ЦПК України встановлюють особливі правила підсудності, а саме, що подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника розглядається не судом, який видав виконавчий документ, а судом за місцем знаходження житла чи іншого володіння особи.

Господарський процесуальний кодекс України (далі ГПК України) ні в редакції, чинній на час звернення державного виконавця з поданням до суду та його розгляду судом першої інстанції, ні в редакції, чинній на час перегляду справи апеляційним та касаційним судом, не містить норм, які б регулювали можливість звернення органів державної виконавчої служби до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи в порядку господарського судочинства.

Таким чином, подання державного виконавця підсудне суду за місцем знаходження житла боржника, щодо вирішення подання по суті суд виходить з такого.

Конституція України проголосила Україну правовою державою (стаття 1). Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (части друга статті 3 Конституції України). Конституційні права і свободи людини і громадянина: можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина пери статті 64 Основного Закону України).

Кожному гарантується недоторканість житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як вмотивованим рішенням суду (частина перша, друга статті 30 Конституції України).

Слід зазначити, що умови і порядок виконання рішень судів та інших орган (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Відповідно до с Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органі (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішення є звернення стягнення на майно боржника, за яким на державного виконавця покладено обов'язок по проведенню виконавчих дій щодо виявлення майна, його арешту (опису), вилучення та примусової реалізації.

При цьому державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема надано право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу, зобов'язаний керуватися нормами Закону України "Про виконавче провадження", зокрема звертати стягнення на майно боржника, в тому числі проводити опис й арешт майна боржника; у разі неможливості потрапити у жиле приміщення боржника ставити перед судом питання про постановления вмотивованого судового рішення про примусове проникнення до житла боржника.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про примусове проникнення до житла боржника є лише факт невиконання рішення та неможливість державного виконавця потрапити до жилого приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна.

Отже, державний виконавець повинен довести, звернушись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника, що в даному випадку єдиним можливим засобом виконання судового рішення є примусове проникнення до житла боржника для опису майна з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця ( ч.2 ст.439 ЦПК України).

Державний виконавець на розгляд подання не з'явився та згідно подання просив розглянути подання у його відсутність. Отже, суд виходить з того, що в такий спосіб згідно принципу диспозитивності державним виконавцем реалізовані процесуальні права на доведення перед судом своїх вимог та вважає можливим провести розгляд подання на підставі наявних матеріалів у відсутність державного виконавця.

Вивчивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не доведено суду, що боржник перешкоджає доступу державному виконавцю до свого житла, чим перешкоджає виконавчим діям. Зокрема у матеріалах подання відстуні докази обізнаності боржника з відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/1674/17 від 15.05.2018 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь юридичних осіб, а також докази вручення вимоги державного викоанвця боржнику щодо надання доступу до житла, тому суд вважає подання необгрунтованим і в його задоволенні слід відмовити з метою недопущення порушення конституційних прав на недоторканість житла та права приватної власності інших осіб.

Керуючись ст.439 ЦПК України, ст.18 п.3 пп.13 ЗУ "Про виконавче провадження", 30, 41 Конституції України,

ухвалив :

Відмовити в задоволенні подання про надання дозволу на проникнення до житла за пров.Крайньому, 68, м.Черкаси.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м.Черкаси у п'ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

Суддя О.М. Марцішевська

Дата виготовлення повного тексту ухвали 12.12.2018р.