Справа № 316/1219/17
Провадження № 2/316/59/18
"01" червня 2018 р. м.Енергодар
Енергодарський міський суд Запорізької області, у складі:
головуючого судді Вільямовської Н.О.
секретар судового засідання Таран І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодара цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням,-
Крім того, не розглядалось, ні на досудовому слідстві ні в судовому процесі, питання щодо відшкодування вартості пошкодженого майна, а саме, вартості: двері деревяні - 1000 грн., 00 коп., бойлер 200 грн. 00 коп., тумба офіціанта 1500 грн. 00 коп., система електропостачання та вартості відновлення стану, який існував до правопорушення (крадіжки), а саме: вартість ремонту електричного обладнання 1973 грн. 00 коп., вартість ремонту сантехнічного обладнання 9576 грн. 90 коп., вартість послуг електриків 5000 грн. 00 коп., вартість послуг сантехників 8000 грн. 00 коп., оскільки ОСОБА_2 не мала юридичної підтримки і підрахуванням вартості пошкодженого майна не займалась. У звязку з чим, відновленням пошкодженого майна ОСОБА_2 зайнялась значно пізніше.
В судове засідання позивач ОСОБА_2 зявилась, підтримала уточнені позовні вимоги, просила їх задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги уточненої позовної заяви підтримав у повному обсязі, надав пояснення які фактично співпадають зі змістом уточненої позовної заяви, просить суд вимоги задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовими конвертами, які повернулися з «Укрпошти» на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.76, 77, 83), оголошенням про виклик в судове засідання у якості відповідача, розміщеному на офіційному веб-порталі «Судова влада» (а.с.78, 88), заперечень проти позову або будь-яких заяв чи клопотань стосовно заявлених вимог, від відповідача до суду не надійшло.
Керуючись ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України), суд, за згодою представника позивача, ухвалив провести розгляд справи у порядку заочного провадження на підставі наданих доказів.
Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_1, свідків: ОСОБА_4, ОСОБА_5, повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які посилається сторона позивача як на підставу своїх вимог, оцінивши надані докази в сукупності, суд встановив на їх підставі наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.
У відповідності до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивач розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Обраним позивачем предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст.16 ЦК України, є відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Положеннями ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Згідно приписів ч.2 та ч.3 ст.83 ЦПК України, позивач та відповідач повинен подати суду докази.
Отже, надання доказів є не правом, а обовязком сторін по справі.
Відповідно до вимог ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що згідно із вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року відповідач ОСОБА_3 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та за ч. 2 ст. 186 КК України. Вирок набрав законної сили.
Також, 13.07.2015, приблизно о 23 годині 30 хвилин, відповідач ОСОБА_3, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через раніше зламані ним вхідні двері, проник до приміщення кафе-бару «Допінг», який розташований по вул. Лісовій 13-А у м. Енергодарі Запорізької області. звідки викрав сейф із нержавіючої сталі, вартістю 6 000 гривень, підсилювач «Sherwood RD-8701», вартістю 10 000 гривень та цифровий супутниковий приймач SRT 7700 «Viasat» у корпусі чорного кольору, вартістю 800 гривень після чого з місця кримінального правопорушення зник, та у подальшому розпорядився викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 16 800 гривень.
Крім того, 16.07.2015, приблизно о 23 годині 30 хвилин, відповідач ОСОБА_3, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через раніше зламані ним вхідні двері, проник до приміщення кафе-бару «Допінг», який розташований по вул. Лісовій 13-А у м. Енергодарі Запорізької області, звідки викрав сім камер зовнішнього відео спостереження, вартістю по 290 гривень за кожну, на загальну суму 2 030 гривень, консоль із динаміками «Alpha» у кількості вісім штук, вартістю по 1 750 гривень за кожну, на загальну суму 14 000 гривень, системний блок у корпусі сірого кольору із процесором «Сeleron» із обємом памяті 2,8 Гб, із материнською платою «Asus» та платою відеоспостереження «Codicom» із обємом памяті 1 Гб, вартістю 2 800 гривень, після чого з місця кримінального правопорушення зник, та у подальшому розпорядився викраденим майном на свій розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 18 830 гривень.
Вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 листопада 2016 року встановлена винність відповідача у вчинені кримінального правопорушеннь (злочинів) та заподіяння шкоди позивачу, визначено її розмір, а тому відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обовязковий для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок з питань чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальному проваджені, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Статтями 22, 1166 ЦК України встановлені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, при наявності яких у особи настає відповідальність за її заподіяння, а статтею 1177 ЦК України передбачена можливість відшкодування (компенсації) шкоди особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

В правовідносинах, що склались між сторонами має місце заподіяння шкоди, яка завдана кримінальним правопорушенням (злочином).

Так, в даній конкретній ситуації заподіяна шкода сталася внаслідок протиправних дій відповідача, за наявності його вини, причинного звязку між протиправною поведінкою відповідача та шкідливими наслідками, які були заподіяні позивачу, при цьому, протиправними діями відповідача дійсно завдані втрати майнового характеру.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України в ред. 2017 року кожна сторона повинна довести ті обставини , які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог бо заперечень.

Згідно ст. 81 ч. ч.5,7 ЦПК України в ред.2017 року докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи.

Згідно ст. 12 ЦПК України в ред. 2017 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно п.9 розділу ХШ Перехідних положень до ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами , що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розглядами судами цивільних справ про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 р. (із змінами та доповненнями) зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене (Постанова Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2808цс15).

Отже, враховуючи, що наданими суду стороною позивача доказами у повному обсязі підтверджено завдання позивачу ОСОБА_2 матеріальної шкоди в розмірі вартості викраденого майна на суму 43710 грн. 00 коп. скоєним ОСОБА_3 (відповідачем по справі) кримінальним правопорушенням (злочином), отже вимоги сторони позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Що ж стосується вимог щодо відшкодування вартості пошкодженого майна, суд дійшов наступного висновку:

Як встановлено під час розгляду справи та не спростовано як поясненнями представника позивача так і поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, того факту, що як під час досудового слідства так і під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_3, потерпілою по кримінальному провадженню ОСОБА_2 (позивачем по справі) не заявлялось про відшкодування вартості майна та проведених відновлюваних робіт в наслідок його пошкодження кримінальним злочином скоєним ОСОБА_3 та в загалі відсутні докази того, що пошкодження майна, про які заявляє сторона позивача, мали місце бути та не було пошкоджено до скоєння кримінального злочину ОСОБА_3

Суд критично відноситься до Акт огляду пошкодженого майна, який надано стороною позивача на підтвердження наявності пошкоджень, який було проведено 02.08.2017 року (а.с.6), тобто через значний проміжок часу після вчинення кримінального злочину ОСОБА_3

Крім того, суд зауважує, що сторона позивача зазначаючи на вартість обладнання та вартість ремонту обладнання, не надала та не зазначила суду жодного письмового доказу (ст.95 ЦПК України) того, що в загалі таке майно існувало на час скоєння злочину, що вартість робіт є саме такою про яку заявляє сторона позивача є (чеки, квитанції, Акти оцінки майна, кошторис вартості, Акти виконаних робіт, тощо)

Що ж стосується посилань свідків на наявність пошкодженого майна та вартість відновлюваних робіт, суд не бере їх до уваги, оскільки, на думку суду, вони є субєктивними оскільки письмових доказів на підтвердження цих обставин та інших джерел, крім сторони позивача, яка є заінтересованою стороною по справі, свідки суду не надали.

Відповідно до вимог ч.2 ст.78 ЦПК України, ці обставини справи, мають бути підтверджені певними засобами доказування і не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, судом встановлена відсутність належних та допустимих доказів того, що ця шкода була завдана саме протиправною поведінкою ОСОБА_3, що існує безпосередній причинно-наслідковий звязок між пошкодженнями про які заявляє сторона позивача та наявністю вини в їх завданні саме ОСОБА_3 (відповідачем по справі), а також грошової вартості такої шкоди.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що не підлягають задоволенню вимоги позивача в частині відшкодування вартості пошкодженого майна в розмірі 27249 грн. 90 копійок.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У звязку із наведеним з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 247, 280-284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням у розмірі 70959 (семи десяти тисяч девяноста пятдесяти девяти) гривень 90 (девяноста) копійок задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер суду не відомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5)- матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі вартості викраденого майна в сумі 43710 (сорок три тисячі сімсот десять) гривень 00 копійок.

В задоволенні вимог щодо відшкодування вартості пошкодженого майна в розмірі 27249 (двадцяти семи тисяч двіста сорок девять) гривень 90 (девяносто) копійок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер суду не відомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави, судовий збір в розмірі 640 (шестиста сорока) гривень 90 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року)

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року).

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. О. Вільямовська