Справа № 690/113/18
Провадження № 2/690/87/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого-судді Пасацької Л.А.,

секретаря судового засідання Вельган А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини у звязку з інвалідністю,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась 30.03.2018 р. до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини у звязку з інвалідністю.

Обґрунтовує тим, що з 08.11.2014 р. перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №170.

У 2017 році в неї було діагностовано тяжке онкологічне захворювання головного мозку та розпочато тривале лікування, за результатами якого втратила значний відсоток працездатності, має інвалідність ІІ групи, тому не має змоги працевлаштуватись і самостійно забезпечувати свої потреби та потреби малолітнього сина.

Відповідач, дізнавшись про її хворобу, поступово почав віддалятися від неї і пішов із сімї, залишивши з дитиною, внаслідок чого вона звернулась до Ватутінського міського суду Черкаської області із позовом про розірвання шлюбу, провадження в справі відкрито 12.02.2018 р..

Додатково зазначила, що їх спільна дитина проживає з нею, а відповідач ніякої допомоги на їх утримання не надає.

Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у звязку з інвалідністю в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з моменту подання даної заяви до суду.

Відповідач у відзиві позовні вимоги не визнав, зазначив, що позивач є інвалідом 2-ї групи, отримує пенсію по інвалідності від держави, розмір якої відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове пенсійне страхування» не може бути меншим за розмір прожиткового мінімуму. Крім того законодавством передбачено встановлення надбавки до пенсій непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сімї та надбавки на догляд.

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №871624 «стан здоровя позивача надає можливість працювати, протипоказана важка фізична праця, шкідливі умови», в звязку з чим вважає, що позивач має можливість працювати та отримувати додаткові доходи на утримання себе та неповнолітнього сина, в звязку з чим у неї відсутнє право на отримання аліментів.

Крім того, під час перебування у шлюбу позивач негідно поводилась, вела себе по відношенню до нього зверхньо, грубо, нестримано, зраджувала йому. Попри свою хворобу не дотримувалась рекомендацій лікарів стосовно режиму харчування та заборон стосовно вживання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Він згідно довідки про доходи отримує дохід в розмірі 2263 грн., що з урахуванням податків лише на 93 гривні перевищує розмір прожиткового мінімуму, у звязку з чим не має змоги сплачувати аліменти на її утримання.

Позивач у судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Згідно вимог ст. 223 ЦПК України відсутні перешкоди для розгляду справи по суті внаслідок неявки у судове засідання учасника справи, якого було належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання.

У судовому засіданні відповідач у вступному слові зазначив, що з дружиною прожили більше трьох років, вона до шлюбу та після його укладення не працювала і не мала такого бажання, в травні 2017 р. в неї виявили хворобу, і через місяць він спільно з родиною зібрали приблизно 30000 грн. для оплати вартості операції та близько 15000 грн. на період реабілітації після її проведення для придбання вартісних ліків. Весь цей час він займався вихованням дитини та допомагав дружині в лікуванні. Вона раз на місяць проходила обстеження в містах Черкаси та Київ, і після чергового обстеження в м. Києві в грудні 2017 р. йому повідомила, що має іншого чоловіка. В січні 2018 р. він забрав всі свої речі з квартири і вони припинили спільне проживання. З лютого 2018 року його дружина проживає в м. Києві з іншим чоловіком та їх спільним неповнолітнім сином. Повністю підтримує наведені у відзиві доводи щодо відсутності в нього можливості надавати допомогу та відсутності у позивача потреби без наведення відповідних доказів.

Заслухавши вступне слово відповідача, допитавши свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Сторони з 08.11.2014 р. перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №170, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу (а.с.5).

Від шлюбу мають спільного малолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Згідно Довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серія 12ААА №871624, а також наданої позивачем медичної документації (виписки із медичної карти, консультаційного висновку спеціаліста) ОСОБА_1 внаслідок встановленого діагнозу «гліобластома правої лобової частини» та отриманого лікування було встановлено ІІ групу інвалідності на період з 10.10.2017 р. до 01.11.2018 р., із зазначенням, що «стан здоровя надає можливість працювати, протипоказана важка фізична праця, шкідливі умови». (а.с.9-12).

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 від 03.05.2018 р., виданої ТОВ «ТД ДІТРЕЙД», розмір заробітної плати відповідача за квітень 2018 р. становить 2263 грн. 16 коп., в т.ч. податок з доходів фізичних осіб 407 грн. 37 коп. (а.с. 41).

Допитані свідки ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 показали, що позивач ніколи не працювала, весь час жила за рахунок ОСОБА_2, під час її хвороби відповідач постійно займався їх спільною дитиною, брав безпосередню участь в матеріальному забезпеченні лікування дружини. Зазначили, що дійсно в січні 2018 року подружжя розійшлось, і в лютому 2018 році із соціальної мережі вони дізнались, що ОСОБА_1 під час перебування в шлюбі мала стосунки з іншим чоловіком, з яким на даний час проживає в м. Києві. Додатково пояснили, що позивачка вела себе під час шлюбу негідно - випивала, палила, ходила з подружками до бару, нічного клубу.

Дослідивши у сукупності встановлені фактичні обставини справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог із застосуванням наступних норм права та наведенням відповідних мотивів.

Особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та у звязку з цим звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із … сімейних відносин (ст.ст. 4, 5, 19 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2018 року - 1373 гривні, з 1 липня - 1435 гривень, з 1 грудня - 1497 гривень.

Якщо один із подружжя одержує аліменти у зв'язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це (ст.79 СК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. При цьому позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. (ст.82 ЦПК України)

Згідно з ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане позивачем разом із позовною заявою.

Звертаючись до суду позивач не надала суду належних і допустимих доказів (виписки про доходи з податкової інспекції, центру зайнятості, банківських рахунків тощо…) на підтвердження відсутності отримання нею доходу, розмір якого є меншим від розміру прожиткового мінімуму, зазначивши про ці підстави в позовній заяві.

Предметом доказування у справах про стягнення аліментів відповідно до ч.2 ст. 75 СК України є встановлення судом права на утримання (аліменти) того з подружжя, який є непрацездатним, і потребує матеріальної допомоги, за умови що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином позивачем не доведено право на отримання аліментів від другого з подружжя, оскільки лише встановлення позивачу ІІ групи інвалідності за відсутності інших належних і допустимих доказів не свідчить про відсутність в неї заробітної плати, пенсії, доходів від використання її майна та інших доходів, які не забезпечують ОСОБА_1 прожиткового мінімуму, встановленого законом на час вирішення справи - 1373 грн.

Посилання відповідача на негідне поводження дружини у шлюбних відносинах не знайшли свого підтвердження, оскільки наявність у позивача стосунків з іншим чоловіком під час перебування в шлюбі після припинення сімейних відносин з чоловіком в січні 2018 р., а також наявність в неї шкідливих звичок і зневажливе ставлення до відповідача не можуть свідчити про негідну поведінку другого з подружжя, а тому відсутні підстави для відмови згідно вимог ч.5 ст. 75 СК України (права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах).

Враховуючи викладене, на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до переконання про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. компенсуються за рахунок держави.

На підставі ст.ст. 75, 79 СК України, керуючись ст.ст. 3- 5, 10-13, 19, 81-82, 84, 141, 258-259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини у звязку з інвалідністю відмовити.

Судовий збір в сумі 704 грн. (сімсот чотири) 80 коп компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області, а матеріали справ надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 01 червня 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, проживає за адресою: вул. Ювілейна, 13?ААДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, проживає за адресою: пр.-т. Шевченка 96 АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Суддя: Л.А. Пасацька