Справа № 444/3602/18
Провадження № 2-о/444/124/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г. І.,

з участю заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

заінтересованих осіб ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника заявника ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про видачу обмежувального припису, яку мотивує тим, що вона є власником 2/3 часток у будинку № 40 по вул. Шептицького у селі Сопошин Жовківського району Львівської області. Будинок складається з трьох житлових кімнат, кухні, кладової та двох коридорів, загальною площею 70,3 м.кв., житловою 45,2 м.кв. Власником 1/3 частки є її син ОСОБА_4.

Стверджує, що крім цього за даною адресою було вселено та прописано в кінці 2016 р. дружину сина- Сенцюк ОСОБА_6 та її сина- Хохленко ОСОБА_7. Дані особи були вселені до помешкання без її згоди, а згоду на їх прописку її син- Сенцюк ОСОБА_8 отримав шляхом обману.

Вказує, що зі сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчиняється домашнє насильство відносно неї. Також неповнолітній ОСОБА_9 в результаті отриманого прикладу його матері та від її підбурення теж вчиняє насильство щодо неї, будучи фізично сильнішим, так як вона є жінкою похилого віку.

Домашнє насильство виражається у формі нанесення тілесних ушкоджень, побиття її, глузування, заподіяння образ, вчинення перешкод в користуванні майном, нанесення її майну матеріальної шкоди.

Внаслідок чого вона зверталася до Жовківського відділення поліції Камянка-Бузького відділу поліції ГУНП України у Львівській області 12.01.2018 р., в результаті чого проведено перевірку та гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_10 винесено офіційне попередження щодо недопустимості вчинення ними насильства в сімї.

Знову 01.06.2018 р. було здійснено звернення з аналогічним результатом, а саме гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_10 винесено офіційне попередження щодо недопустимості вчинення ними насильства в сімї.

Заявник зазначає, що 18.06.2018 року була побита її сином та невісткою, в результаті чого отримала тілесні ушкодження, а саме множинні хаотичні крововиливи на руках, спині зліва, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що підтверджується висновком експерта №160/2018.

В подальшому 03.09.2018 року вона знову була побита її невісткою та отримала тілесні ушкодження, а саме забій, підшкірну гематому обох передпліч та ділянки правого суглобу і відносяться до легкого тілесного ушкодження, що підтверджується висновком експерта №196/2018.

Так як вона є жертвою домашнього насильства, просить винести обмежувальний припис щодо ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яким заборонити цим особам перебувати в місці спільного проживання з нею в будинку №40 по вул. Шептицького в селі Сопошин, Жовківського району Львівської області строком на шість місяців.

Заявник та її представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, які наведені у заяві, просять такі задовольнити.

Заінтересовані особи в судовому засіданні проти заявлених вимог заперечили.

Зазначили, що викладене у заяві ОСОБА_1 є надуманим, нічим не підтверджується.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 показала, що є сусідкою заявника та заінтересованих осіб. Однак не бачила чи заінтересовані особи били заявницю. Чула лише крики заявника. Тому не може ствердити про вчинення домашнього насильства заінтересованими особами по відношенню до заявника.

Заслухавши думку учасників, оглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст. 350-5 ЦПК України встановлено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

З копії довідки № 02-19/990, яка видана Сопошинською сільською радою Жовківського району Львівської області 06.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 фактично зареєстрована і проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Разом із нею проживають син- Сенцюк ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, невістка- Сенцюк ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4.

З копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 139014012 від 25.09.2018 року вбчається, що заявник ОСОБА_1 є власником 2/3 частин житлового будинку № 40 по вулиці Шептицького в селі Сопошин, Жовківського району Львівської області, а заінтересована особа ОСОБА_4 є власником 1/3 частини даного житлового будинку.

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обовязків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є обєктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби звязку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Розділом IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Особа, яка постраждала від домашнього насильства-особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник-особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Заявник обгрунтовує вчинення домашнього насильства заподіяними тілесними ушкодженнями, які підтверджує висновками експертизи.

В той же час, не доведено жодними доказами, що тілесні ушкодження, які виявлені у ОСОБА_1 вчинені саме заінтересованими особами ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Сам факт звернення ОСОБА_3 в поліцію із заявами не свідчить про вчинення домашнього насильства заінтересованими особами, оскільки суду не надано постанов про притягнення ОСОБА_3, ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 є власником 1/3 частини житлового будинку по вулиці Шептицького в селі Сопошин, Жовківського району Львівської області, що визнається заявником в поданій на адресу суду заяві.

Суд звертає уваги на те, що у будинку є спільна кухня, коридори, а тому видача обмежувального припису в будь-якому випадку буде обмежувати право ОСОБА_4 на користування спільними із заявником приміщеннями, які належать йому в тому числі на праві спільної власності.

Суд бере до уваги, що згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ч. 1, 2 статті 350-6 ЦПК України встановлено що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

Так під час розгляду справи судом встановлено, що дійсно між заявником та заінтересованими особами виникли неприязні відносини.

Однак заявником не надано доказів того, що заінтересовані особи чинять домашнє насильство та є беззаперечними кривдниками, а підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника у звязку з відмовою у видачі обмежувального припису, відсутні.

Видача обмежувального приписку буде обмежувати права заінтересованої особи ОСОБА_13 як співласника житлового будинку, буде порушувати його право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заявником не надано належних доказів на підтвердження необхідності видачі обмежувального припису, тобто не виконано вимог, які передбачені ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, а саме про заборону ОСОБА_10 та ОСОБА_4 перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 в будинку № 40 по вулиці Шептицького в селі Сопошин, Жовківського району Львівської області строком на шість місяців.

Керуючись ст. 5, 9, 12, 19, 20, 81, 82, 141, 258, 259, 264, 265, 350-1-350-6, 353, 354 ЦПК України, Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, а саме про заборону ОСОБА_10 та ОСОБА_4 перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 в будинку № 40 по вулиці Шептицького в селі Сопошин, Жовківського району Львівської області строком на шість місяців- відмовити.

Судові витрати, повязані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Зеліско Р. Й.