Справа №242/3295/18
Провадження №2/242/1219/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Селидівської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що 23.09.2017 року помер її чоловік ОСОБА_2, після смерті якого залишилось спадкове майно. Спадкоємцем після його смерті є позивач. Позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, але їй було відмовлено у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини та не надання документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем. Зазначала, що на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: м.Гірник, пр. Світлий, б.6. У шести місячний термін не заявила про відмову від прийняття спадщини, а тому відповідно до ст.. 1268 ЦК України вважає себе такою, що прийняла спадщину померлого. Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 23.09.2017 року на час відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з'явилася. Надала заяву, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу без її участі.

Представник відповідача територіальної громади Селидівської міської ради, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення підготовчого засідання, у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши докази, судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про смерть ІІ-НО №000531, виданого 26.09.2017 року виконавчим комітетом Гірницької міської ради м.Селидове Донецької області, ОСОБА_2 помер 23.09.2017 року, актовий запис № 136.

Те, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який помер 23.09.2017 року, підтверджується наданою позивачем копією свідоцтва про укладення шлюб І-НО №482767, виданого 06.11.1974 року Гірницьким виконкомом м.Селидове.

Після смерті ОСОБА_2, який помер 23.09.2017 року залишилось спадкове майно, яке складається 1/2 частки квартири №48, що розташована за адресою: Донецька область, м.Гірник, вул..Шевченка, №84.

Дана квартира належить позивачу та спадкодавцю на праві власності на житло, яке зареєстровано 15 березня 2007 року Селидівським БТІ за реєстраційним номером 1155.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач на час відкриття спадщини проживала разом із спадкоємцем за адресою: м.Гірник, пр. Світлий, б.6, по день його смерті. Даний факт підтверджується довідкою, виданою Гірницькою міською радою №221 від 25.04.2018 року та актом №850, який складено 21.12.2017 року депутатом Гірницької міської ради за участю двох свідків.

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, сформованого 29.05.2018 року вбачається інформація щодо спадкової справи №17/2018 заведеної 29.05.2018 року після смерті ОСОБА_2, який помер 23.09.2017 року.

Приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу Донецької області у спадковій справі №17/2018 прийнято постанову 29.05.2018 року, якою було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у звязку із пропуском строку для прийняття спадщини та не надання документів, що підтверджують реєстрацію місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що позивач звернулась до Селидівського міського нотаріального округу Донецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

29 травня 2018 року нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2, оскільки не встановлено факту прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За змістом ст. 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Як роз'яснив пленум Верховного Суду України в п. 3, 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

За ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 постійно проживала зі своїм чоловіком спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 23.09.2017 року, за однією адресою в будинку №6 провулок Світлий в м.Гірник Донецької області.

Інших спадкоємців, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення вимог позивача щодо встановлення факту постійного проживання позивача разом із ОСОБА_2, який помер 23.09.2017 року, на час відкриття спадщини за адресою: Донецька область, м.Гірник, пр. Світлий, б.6.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 259, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади Селидівської міської ради про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із спадкодавцем ОСОБА_2, який помер 23.09.2017 року, на час відкриття спадщини.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя