Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/878/18
Справа № 279/1067/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Каленською І.О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу №279/1067/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, а якому вказав, що являється батьком відповідача, інвалідом 2 групи, хворіє, потребує постійного лікування. Відповідач допомоги не надає, хоча працює, отримує заробітну плату. Просив стягнути з відповідача на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву, будь-яких інших заяв та клопотань не подано.

Дослідивши подані позивачем докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне:

Між сторонами виник спір щодо обовязку повнолітнього сина утримувати батьків, який регулюється положеннями глави 17 Сімейного кодексу України (далі: СК України).

Згідно ст.202 ч.1 СК України, повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Доведенню в такому спорі підлягають дві обставини: батьки є непрацездатними, непрацездатні батьки потребують матеріальної допомоги.

Згідно ст.81,ч.1,6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

До працездатних осіб належать особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку (Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. N 966-XIV). До осіб, які втратили працездатність, належать особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані інвалідами в установленому порядку (Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. N 966-XIV).

Особами, які потребують матеріальної допомоги, є такі, щомісячний дохід яких не перевищує прожитковий мінімум.

Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України "Про прожитковий мінімум" від 15.07.99 р. N 966-XIV).

Суми прожиткового мінімуму на 2018 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" від 07.12.2018 р. N2246-VIII.

Позивач досяг 46 річного віку, є інвалідом 2 групи загального захворювання, згідно довідки до акту огляду МСЕК йому протипоказана тяжка фізична праця, отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2551,64 грн., що перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, який станом на 01.01.2018 року встановлено на рівні 1373 грн..

Вказане свідчить про те, що позивач, хоча і є непрацездатною особою, в той же час отримує пенсію, розмір якої перевищує прожитковий мінімум непрацездатної особи на 1178,64 грн..

При цьому, доказів того, що відповідач, який лише в червні 2017 року досяг повноліття, працює, отримує дохід, який перевищує встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму, а отже має змогу сплачувати аліменти на користь позивача, позивачем не представлено.

Дослідивши представлені позивачем докази, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено, що він потребує матеріальної допомоги, оскільки його щомісячний дохід суттєво перевищує встановлений законодавством прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, має ще одного повнолітнього сина, який може надавати йому допомогу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність відповідачем своїх вимог, тому задоволенню вони не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.202,205 СК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Суддя Волкова Н.Я.

копія згідно з оригіналом