10.05.2018 Справа № 363/4265/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу в загальному провадженні за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що з 2009 року по травень 2013 року позивач та відповідач проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. 25.05.2013 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області. Від спільного сумісного проживання у сторін народилися діти, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Ще під час проживання без реєстрації шлюбу та у шлюбі, який розжовано рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області, відповідач ухилявся від виконання батьківських обов'язків.

ОСОБА_2 матеріальної допомоги та утримання дітей не надає, не піклується про їх духовний розвиток, не приймає участь у їх вихованні, не спілкується з дітьми, не виявляє ніякого інтересу до життя дітей.

На підставі викладеного, позивач просить позбавити батьківських правОСОБА_2 щодо його дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Ухвалою суду від 08 грудня 2017 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно його дітей та просив не позбавляти його батьківських прав.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серія НОМЕР_1 від 17.03.2010 року, свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, серія НОМЕР_2 від 13.03.2012 року, та свідоцтва про народженні ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, серія НОМЕР_3 від 26.07.2013 року, батьками являються: батько - ОСОБА_2, мати - ОСОБА_1.

Рішенням Монастирищинського районного суду Черкаської області від 28.10.2015 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6, який зареєстрований 25.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис за №87.

Як вбачається, з протоколу №8 засідання опікунської ради при органі опіки та піклування (виконавчого комітету) Вишгородської міської ради від 08.09.2016 року, при розгляді заяви ОСОБА_1 про доцільність позбавлення батьківських прав, щодо ОСОБА_2, рекомендовано органу опіки та піклування відмовити ОСОБА_1 у клопотанні до Вишгородського районного суду про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки відповідно до висновку психолога Вишгородського районного ЦСССДМ №113, діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 хочуть спілкуватися із батьком.

Рішенням виконавчого комітету Вишгородської міської ради від 20.07.2017 року №206 «Про доцільність позбавлення батьківських прав» вирішено, клопотати перед Вишгородським районним судом в доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як такого, що ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей.

Як вбачається з характеристики, виданої завідувачем ВМК ДНЗ ясла-садок «Ластівка», ОСОБА_4 виховується та навчається у Вишгородському міському комунальному дошкільному навчальному закладі «Ластівка» з 01.09.2014 року. Вихованню дочки велику увагу приділяє мама - ОСОБА_1, вона цікавиться вихованням та навчанням дитини, відповідально ставиться до її розвитку, систематично відвідує батьківські збори, свята у дитячому садку. У вихованні ОСОБА_4 також допомагає бабуся, мати ОСОБА_1 - ОСОБА_8. На протязі року батько до садочка не з'являвся, не цікавився вихованням та життям своєї дитини.

Крім того, згідно до довідки виданої Вишгородським міським центром художньо-естетичної творчості учнівської молоді «Джерело», виданої про те, що ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 є вихованкою гуртка раннього розвитку «ЧомЧомучка» з вересня 2016 року. Мати ОСОБА_1, відповідальна, турботлива. Завжди відвідує усі заходи, у яких бере участь її дитина. На заняття ОСОБА_4 супроводжують ОСОБА_1 або її мама (бабуся ОСОБА_4) ОСОБА_8

Згідно характеристики, виданої на ОСОБА_3, він навчається у НВК «Гімназія «Інтелект» - ЗОШ І ступеня» з 01.09.2016 року. Належну увагу вихованню сина приділяє мати ОСОБА_1 Вона цікавиться навчанням дитини, відповідально ставиться до його виховання, відвідує батьківські збори. Допомагає ОСОБА_1 у вихованні онука бабуся ОСОБА_8: забирає ОСОБА_3 зі школи, опікується хлопчиком, коли мати на роботі. Тата протягом року не бачили. Він не з'являвся у школу, не цікавився навчанням дитини.

Разом з тим, згідно характеристики міського футбольного клубу «Вишгород», ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, займається в футбольному клубі «Вишгород» в команді 2009 року народження з 23.01.2017 року. На тренування ОСОБА_3, приводить мама ОСОБА_1, або бабуся ОСОБА_8 Також разом з нив вони їздять на товариські ігри, турніри, збори та несуть всі матеріальні витрати власними коштами. За час перебування ОСОБА_3 в футбольному клубі, його батько жодного разу не був поміченим під час тренувань або ігор.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 11.12.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ст.71КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 09.12.2016 року за ст.15 ч.2, ст.185 ч.2 КК України та остаточно призначено ОСОБА_2 покарання у виді п'яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

З роз'яснень, наданих в п.п.15 та 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 20 від 19.12.2008р.) вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як вбачається із пояснень сторін по справі та встановлено судом відповідач, який являється батьком малолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, не виконує покладених на нього законом обов'язків щодо виховання та належного утримання дітей, він не займається їх вихованням та не проявляє інтересу до їх життя, навчання, відпочинку та оздоровлення. Крім того, відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не приймає участь у їх вихованні, що не заперечувалося самим відповідачем в судовому засіданні.

Отже, відповідач не змінив свого ставлення до своїх дітей, які відповідно до висновку психолога Вишгородського районного ЦСССДМ №113, хотіли спілкуватися з батьком, що підтверджується протоколом №12 засідання опікунської ради при органі опіки та піклування (виконавчого комітету) Вишгородської міської ради від 13.07.2017 року (у висновку психолога Вишгородського районного ЦСССДМ від 11.07.2017 року №021-09-174 зазначено: «Діти не відчувають батьківської любові та піклування. Старший син ОСОБА_3 не має бажання спілкуватися з батьком, бо усвідомлює свою непотрібність йому. Діти виражають негативні почуття до нього. У них розвивається апатія та байдужість до батька»).

Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов'язків, щодо виховання та належного утримання своїх дітей, він не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, підготовку їх до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що розцінюється судом як ухилення від виховання дітей та свідомого нехтування своїми обов'язками, тому з огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 164, 165, 166, 192 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», на підставі статей 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_1) батьківських прав щодо його дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_1) на користь держави судовий збір у розмірі 640,00грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18 травня 2018 року.

Суддя О.Д. Рудюк