РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/1527/18

пр. № 2-о/759/213/18

23 квітня 2018 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Журибеди О.М.,

при секретарі Крічфалушій М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку окремого провадження за спільною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі спільною заявою у якій просять розірвати шлюб, зареєстрований з 27.07.1996 року, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 828, посилаючись на фактично припиненні шлюбні відносини, відсутність спільного бюджету та спільного господарства. Від шлюбу мають малолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Заявники та представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали заяву у повному обсязі та просили розірвати шлюб.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК). Частиною 3 ст. 109 СК України зазначено, що суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Водночас, відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Судом встановлено, що заявники перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.07.1996 року, про що Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї зроблено актовий запис № 828 та видано відповідне свідоцтво (а.с.15).

Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 1315 та видане відповідне свідоцтво (а.с.16) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в м. Києві зроблено актовий запис № 1125 та видане відповідне свідоцтво (а.с.17).

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить договір посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Матюховою Т.П., 22.01.2018 року реєстраційний № 51 (а.с.19-22).

Суд вважає обґрунтованими причини, що спонукали заявників на розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї стали неможливими і суперечить їх інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 109-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27.07.1996 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 828- розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.М. Журибеда