Постанова

Іменем України

12 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 327/378/16-ц

провадження № 61-22668св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Синельникова Є. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представник заявника - ОСОБА_7,

заінтересовані особи: ОСОБА_8, Розівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

представник ОСОБА_8 - ОСОБА_9,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Розівського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року у складі судді Антіпової Т. А. та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області

від 10 травня 2017 року у складі колегії суддів: Кочеткової І. В., Гончар М. С., Маловічко С. В.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_8, Розівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - Розівський районний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області).

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року у справі № 327/426/15-ц позов ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення суми боргу за договором позики задоволено. 17 березня 2016 року на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, на підставі якого 21 березня 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Розівського районного управління юстиції Запорізької області (назву змінено на Розівський районний ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області) відкрито виконавче провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 помер. Спадкоємцями (правонаступниками) після смерті є вона та їх малолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується витягом у спадковому реєстрі від 30 серпня 2016 року

за № 44914602. У зв'язку із тим, що вона та її малолітні діти є правонаступниками ОСОБА_10, необхідно провести заміну сторони виконавчого провадження, замінивши стягувача на його правонаступників.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6, просила суд замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) ОСОБА_10 на його правонаступників: неї та малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в інтересах яких вона діє як законний представник, у виконавчому провадженню № 50557680 з виконання виконавчого листа № 327/426/15-ц, виданого 17 березня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 заборгованості за договором позики на суму 500 тис. грн, а також судових витрат у розмірі 5 тис. грн.

Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року заяву ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, як законний представник, задовольнити. Замінити сторону виконавчого провадження (стягувача) - ОСОБА_10 на стягувачів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2, у виконавчому провадженні № 50557680 щодо примусового виконання судового рішення Розівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_8 про стягнення суми боргу за договором позики.

Ухвала районного суду мотивована тим, що чинним законодавством передбачена заміна відповідної сторони її правонаступником на будь-якій стадії процесу і у будь-якому виді провадження, а завершальна стадія провадження, тобто виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа

№ 327/426/15-ц, виданого 17 березня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 заборгованості за договором позики в сумі 500 тис. грн, а також судових витрат у розмірі 5 тис. грн, не закінчена, та спірні правовідносини допускають правонаступництво, тому заяву ОСОБА_4, яка діє в своїх інтересах та, як законний представник, в інтересах своїх малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, задоволено та замінено стягувача його правонаступниками.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилено. Ухвалу Розівського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відбулася заміна кредитора у борговому зобов'язанні, ОСОБА_10, як стягувач у зв'язку зі смертю, вибув із вказаного виконавчого провадження, тому суд першої інстанції на підставі статей 37, 378 ЦПК України 2004 року дійшов обґрунтованого висновку про необхідність заміни сторони виконавчого провадження на його правонаступників - спадкоємців померлого ОСОБА_10: ОСОБА_4 та малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2.

У касаційній скарзі, поданій у червні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний судом у порушення його права на захист було безпідставно та необґрунтовано визнано причини неявки його представника - ОСОБА_9 у судове засідання неповажними. Крім того, зазначав, що було порушеного принцип рівності сторін. При розгляді заяви було неповно з'ясовано всі фактичні обставини справи, тому вказані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що підлягають скасуванню. Посилався на те, що суд першої інстанції не залучив до участі у справі орган опіки та піклування. Також зазначав, що відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України 2004 року із заявою про заміну сторони виконавчого провадження має право звернутись лише державний виконавець або сторона виконавчого провадження, якою є стягувач або боржник, та не надає права звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження правонаступнику стягувача. Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції, не звернув увагу на те, що строки пред'явлення виконавчого листа на час розгляду справи закінчились, та те, що 27 березня 2017 року в рамках виконавчого провадження ВП № 50557680 начальником Розівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Кощавцевою І. А. було прийнято постанову про повернення виконавчого документа № 327/426/15-ц, виданого 17 березня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 суми боргу, - до Розівського районного суду Запорізької області, припинено чинність арештів майна боржника та скасовано всі інші заходи примусового виконання рішення суду.

У вересні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення від ОСОБА_4, в якому вона посилалась на те, що ухвали судів першої та апеляційної інстанцій є законними, а касаційна скарга є необґрунтованою та підлягає відхиленню. Зазначала, що спадкоємцями після смерті стягувача ОСОБА_10 є вона та їх малолітні діти: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_12,

ІНФОРМАЦІЯ_2, тому вони, як правонаступники, мають право на ті ж самі права, які належали, та на які мав право померлий ОСОБА_10 Крім того, відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судами встановлено, що заочним рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року у справі № 327/426/15-ц з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 стягнуто 500 тис. грн заборгованості за договором позики, а також судові витрати у розмірі 5 тис. грн, а всього -

505 тис. грн.

На виконання зазначеного рішення суду 17 березня 2016 року ОСОБА_10 було видано виконавчий лист, на підставі якого 21 березня 2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Розівського районного управління юстиції Запорізької області відкрито виконавче провадження.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01 серпня 2016 року.

Відповідно до витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 30 серпня

2016 року № 44914602 за наслідками звернення заявниці ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини приватним нотаріусом Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю. А. заведено спадкову справу.

Згідно довідки приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю. А. від 06 лютого 2017 року ОСОБА_4

є спадкоємцем за законом, яка прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 Крім неї, спадкоємцями, які прийняли спадщину, є: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням частки від якої відмовився ОСОБА_14, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, з урахуванням частки, від якої відмовилась ОСОБА_15, на все спадкове майно померлого.

Статтею 37 ЦПК України 2004 року передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до статті 378 ЦПК України 2004 року у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положеннями частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, процесуальне правонаступництво можливе на будь-якій стадії процесу і в будь-якому виді провадження.

Завершальною стадією судового провадження є виконавче провадження

(стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виходячи зі змісту процесуального законодавства, процесуальне правонаступництво - це заміна сторони у справі іншими особами у зв'язку з переходом до цих осіб матеріальних прав і обов'язків попередньої особи.

Таким чином, підставою процесуального правонаступництва (заміни сторони виконавчого провадження) є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав і обов'язків попередника.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

ОСОБА_4, як дружина померлого, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10, а тому вважається такою, що прийняла спадщину у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України. Діти спадкодавця: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, вважаються такими, що прийняли спадщину, відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК України, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 30 серпня 2016 року та довідкою приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенка Ю. А. від 06 лютого 2017 року.

Постанова старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Розівського районного управління юстиції Запорізької області

від 21 березня 2016 року про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 327/426/15-ц, виданого 17 березня 2016 року Розівським районним судом Запорізької області, боржником ОСОБА_8 оскаржена не була та є чинною. На теперішній час виконавче провадження № 50557680 зупинено у зв'язку із зверненням ОСОБА_4 до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, до розгляду питання по суті.

Задовольняючи заяву ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, виходили із того, що відбулася заміна кредитора у борговому зобов'язанні, ОСОБА_10, як стягувач у зв'язку зі смертю, вибув із вказаного виконавчого провадження № 50557680 щодо примусового виконання судового рішення Розівського районного суду Запорізької області

від 11 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_10 до

ОСОБА_8 про стягнення суми боргу за договором позики, тому відповідно до статей 37, 378 ЦПК України 2004 року дійшли обґрунтованого висновку про необхідність заміни сторони виконавчого провадження на його правонаступників - спадкоємців померлого ОСОБА_10: ОСОБА_4 та малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилання касаційної скарги ОСОБА_8 на те, що судом не залучений до участі у справі орган опіки і піклування є безпідставними, оскільки відповідно до статті 43 ЦПК України 2004 року відповідний орган опіка та піклування залучається до участі у справі за умови відсутності у малолітньої особи законного представника. Малолітні діти померлого ОСОБА_10не позбавлені батьківського піклування їх матері - заявниці ОСОБА_4, а тому участь органів опіки і піклування при вирішенні судом питання про заміну сторони виконавчого провадження законом не передбачено.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають. При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Розівського районного суду Запорізької області від 07 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 10 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

О. В. Білоконь

Є. В. Синельников