Справа № 357/6587/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Бондаренко О. В. ,

при секретарі - Бондаренко Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Білоцерківська державна районна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду з вказаною заявою 14.06.2018 року мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_2, яка залишила заповіт на неї - ОСОБА_1. На момент смерті матері, вона була знята з реєстрації, але фактично постійно проживала з нею за адресою: АДРЕСА_1, так як не мала іншого місця проживання і її мати потребувала постійного догляду. Після смерті матері відкрилася спадщина, до складу якої входить будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1. На час відкриття спадщини, вона, ОСОБА_1, постійно проживала без реєстрації разом із спадкодавцем за вищевказаною адресою, а тому прийняла спадщину. 14.05.2018 року вона звернулася до нотаріуса Білоцерківської районної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесла постанову про відмову на вчинення нотаріальної дії вих. № 1681/02-3/ від 14 червня 2018 року. Постанова мотивованим тим, що факт прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України не підтверджено, оскільки реєстрація місця проживання на час смерті спадкодавця в паспорті спадкоємця була відсутня та спадкоємець не прийняла спадщину у встановлений строк. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає. Тому, заявник просила суд встановити факт її постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1, разом з спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити вимоги в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Білоцерківської державної районної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с. 10), яка є матір'ю заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження (а.с. 8,9).

З договору купівлі-продажу житлового будинку від 29.11.2001 року ( а.с. 12) вбачається, що АДРЕСА_1 належав на праві власності ОСОБА_2.

Також, з матеріалів справи ( а.с. 11,13) вбачається, що ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений 17.12.2015 року, відповідно до якого все належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом матиме право заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, заявнику у справі.

Згідно довідки, виданої Глушківською сільською радою Білоцерківського району Київської області №82 від 25.05.2016 року (а.с. 15) у зазначеному вище будинку на день смерті спадкодавця проживала постійно без реєстрації ОСОБА_1 та вела спільне господарство з матір'ю ОСОБА_2.

Свідки ОСОБА_3, яка проживає в АДРЕСА_2, та ОСОБА_4, в суді дали покази, що заявник є дочкою померлої ОСОБА_2 та вона дійсно проживала разом з нею в селі Глушки до дня її смерті, заявник доглядала за нею, а потім провела похорон, отже, зазначені вище докази узгоджуються з показами свідків.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори Київської області, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.06.2018 року ( а.с. 13), згідно інформаційних довідок із Спадкового реєстру № 52282371 та № 52282396 від 14.06.2018 року встановлено, що спадкова справа щодо майна померлої - не відкривалася, вищезазначений заповіт внесений до Спадкового реєстру і є чинним, однак ОСОБА_1 відмовлено в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилось після померлої ОСОБА_2, та видачі свідоцтв про право на спадщину, оскільки вона спадщину у встановлений законом строк не прийняла, оскільки не була зареєстрована та не проживала разом з померлою на день смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання, доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Отже, у випадку, якщо спадкоємець фактично постійно проживав із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, проте у його паспорті відсутня відмітка про реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем, а також відсутні докази, визначені п. 3.22 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_2, на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що свідчить про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця згідно положень ст.1268 ЦК України.

Встановлення цього факту необхідно заявнику для оформлення спадкових прав за заповітом після смерті її тітки.

Керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1223, 1241, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 19, 76 - 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області через Блоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

СуддяО. В. Бондаренко