справа № 361/3170/18
провадження № 2-з/361/59/18
УХВАЛА

04 червня 2018 року Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк про захист прав споживачів, про визнання недійсним договору відновлювальної кредитної лінії № 06-10/177 від 04 червня 2007 року.

Ухвалою суду від 04 червня 2018 року провадження у справі відкрито.

Одночасно із позовною заявою позивач подала до суду заяву про забезпечення даного позову, у якій просить: заборонити вчинення будь-яких дій щодо державної реєстрації (перереєстрації) права власності на нерухоме майно квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка їй належить на праві власності.

В обґрунтування заяви позивач зазначила, що 04 червня 2007 року між нею та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк був підписаний договір відновлювальної кредитної лінії № 06-10/177. Зазначений договір підписаний сторонами із визначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої відповідачем для будь-яких клієнтів-фізичних осіб. На забезпечення виконання зобовязань, що випливають з укладеного між банком та ОСОБА_1 кредитного договору є зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати відсотків, винагороди і зазначені даним договором строки, а також передане позичальником майно у заставу, про що 04 червня 2007 року, між нею та банком укладений іпотечний договір № 04/1-292, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 6312, за яким в іпотеку передавалося нерухоме майно пятикімнатна квартира, загальну площею 101,0 кв.м., житловою площею 68,9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності позивачу.

Позивач вказує, що існує реальна ймовірність того, що доки вона буде відстоювати свої порушені права в судовому процесі, на вказане вище нерухоме майно з боку відповідача буде звернуто стягнення в позасудовому порядку.

Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до реалізації Банком предмета іпотеки, передачі всупереч вимогам закону та умовам договору прав вимоги і права стягнення на предмет іпотеки третім особам, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із позовної заяви вбачається, що дійсно 04 червня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк був підписаний договір відновлювальної кредитної лінії № 06-10/177.

04 червня 2007 року між вказаними сторонами також укладений іпотечний договір № 04/1-292, згідно п. 1 якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобовязань перед іпотекодержателем за договором відновлювальної кредитної лінії № 06-10/177 укладеним між сторонами 04 червня 2007 року, а саме: пятикімнатну квартиру, загальною площею 101,0 кв.м., житловою площею 68,9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

В п. 1.7.5. зазначено, що предмет іпотеки належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується наступними документами: договором купівлі-продажу квартири зареєстрований 15 серпня 2005 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8060751 від 15 серпня 2005 року, виданим Броварським міжміським бюро технічної інвентаризації (запис № 1-4012 в книзі № 43).

За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону:у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк як іпотекодержатель вказаного майна має реальну можливість розпорядитися цим майном, шляхом передачі прав на майно іншим особам, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, враховуючи предмет спору, склад переданого в іпотеку нерухомого майна, а також те, що при розгляді питань про забезпечення позову суд повинен вжити заходів щодо запобігання утрудненню виконання можливого рішення про задоволення позову, з метою забезпечення у подальшому прав позивача на передане в іпотеку нерухоме майно, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 задовольнити та заборонити Банку вчиняти дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору № 04/1-292 від 04 червня 2007 року.

На підставі викладеного вище, керуючись ч. 1 ст. 149, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України-

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Заборонити Публічному акціонерному товариству Укрсоцбанк вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки згідно іпотечного договору № 04/1-292 укладеного між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк від 04 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 6313, а саме на пятикімнатну квартиру, загальною площею 101,0 кв.м., житловою площею 68,9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушення заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Суддя Радзівіл А. Г.