Справа № 495/3365/16-ц
№ провадження 2-з/495/146/2018
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

21 серпня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської Боярський О.О., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - за довіреністю ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Обєднання співвласників багатоквартирного будинку товариства співвласників квартир «Комсомолець» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Обєднання співвласників багатоквартирного будинку товариства співвласників квартир «Комсомолець» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири.

Ухвалою суду від 06.06.2018 року прийнято вказану справу до провадження та призначено до розгляду за правилами ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року, у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

20.08.2018 року представник позивача разом подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову по справі, а саме просить накласти арешт на майно, що належить відповідачеві, а саме, на квартиру № 23, розташовану в будинку по вулиці Перемоги, 21, м. Білгород-Дністровський, Одеської області.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову, представник позивача посилається на те, що загальна сума матеріального збитку, заподіяного Смотровій O.K. відповідачем склала 25 804 грн. Разом з тим, залиття квартири ОСОБА_4 та пошкодження її майна, спричинило останній моральні страждання, пов'язані з пошкодженням її майна та його ремонтом за власний рахунок, унаслідок чого, вона тривалий часу не могла налагодити нормальний ритм життя, стан її здоров'я істотно погіршився, вона частіше почала втомлюватися, її переслідують слабкість, постійні головні болі, погіршилась її працездатність. У зв'язку з вищевикладеним, відповідачем ОСОБА_4 був спричинений моральний збиток, який вона заздалегідь оцінює в 50 000 грн.

Розглянувши надану заяву та документи надані представником позивача, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; інше.

Дослідивши матеріали справи та встановивши обставини, у звязку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача з огляду на наступне.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об'єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Накладання судом арешту на майно особи, безперечно є втручанням зі сторони державного органу у право власності особи, передбачене статтею 1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання, особливо коли воно має розглядатися в контексті частини другої статі 1 Протоколу №1, має забезпечити «справедливу рівновагу» між вимогами загальних інтересів і вимогами захисту основних прав людини. Має бути розумне співвідношення між засобами, що використовуються і поставленою метою. (Рішення ЄСПЛ у справі «ОСОБА_5 проти Італії» від 28.07.1999 року, заява №22774/93).

Із змісту заяви представника позивача про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову, не наведено достатніх причин для вжиття цих заходів.

Разом з тим, заходи забезпечення позову у спосіб, які просить вжити представник позивача, не є співмірним із заявленимими позовними вимогами.

Більш того, представником позивача не зазначено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За змістом статті 149 ЦПК України заходи до забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Отже умовою до застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Представник позивача, ставлячи питання про забезпечення позову не мотивував заяву про забезпечення позову, що не відповідає вимогам частини першої статті 151 ЦПК України.

У поданій заяві представника позивача про забезпечення позову містяться лише посилання на спричинення збитків майнового та немайнового характеру позивачу, що не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Обєднання співвласників багатоквартирного будинку товариства співвласників квартир «Комсомолець» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої затопленням квартири відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі в 15 денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя: