Номер провадження: 22-ц/785/759/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Вадовська Л. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М.,

суддів - Колеснікова Г.Я., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.,

за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

від відповідача ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області не зявились,

від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» - не зявились,

від третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» - не зявились,

переглянувши справу №520/13098/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» про звільнення майна з-під арешту за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року у складі судді Васильків О.В., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, звернувшись 21 жовтня 2016 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що в порядку виконання судового рішення про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в сумі 60217,92 грн. та судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Теплопостачання м. Одеси» заборгованості в сумі 5935,74 грн. державними виконавцями було накладено арешти на квартиру АДРЕСА_1. При поверненні виконавчих документів стягувачам арешти з майна не знято. Посилаючись перешкоди у володінні та розпорядженні майном через арешт, позивач ОСОБА_2 після уточнення 5 грудня 2016 року вимог просив звільнити квартиру АДРЕСА_1 з-під арешту, накладеного державними виконавцями Першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції згідно постанови ВП №34287151 від 4 вересня 2012 року, постанови №в-3/1674/26200496 від 30 серпня 2011 року, постанови №в-3/526/3088992 від 26 липня 2012 року, постанови №в-3/39831652 від 24 грудня 2013 року (а.с.4-5, 30-32).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 3 листопада 2016 року відкрито провадження у справі (а.с.26).

Відповідач ОСОБА_4 відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_7 територіального управління юстиції в Одеській області позов не визнав (а.с.52).

Позовна заява із зазначенням в якості третіх осіб ПАТ КБ «ПриватБанк» та КП «Теплопостачання м. Одеси», рівно як і ухвала суду про залучення даних осіб до участі в справі в якості третіх осіб в матеріалах справи відсутні, проте дані особи викликались в судове засідання, починаючи з 16 червня 2017 року, та зазначені у журналах судового засідання та судовому рішенні в якості третіх осіб. ПАТ КБ «ПриватБанк» та КП «Теплопостачання м. Одеси» як третіми особами пояснень, заперечень суду першої інстанції не надано.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.84-86).

В апеляційній скарзі представник в інтересах ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у не зясуванні отримання від державного виконавця постанов про відкриття виконавчих проваджень та наданні можливості добровільного виконання рішення, у не прийнятті до уваги знаходження в касаційній інстанції справи №2-4760/09 за скаргою на дії, рішення державного виконавця, у розгляді справи за відсутності позивача, який просив про відкладення, тощо.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці; до скарги додано копії матеріалів щодо звернення до КП «Теплопостачання м. Одеси», які не відносяться до предмета доказування у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про зміну рішення суду доповненням його мотивувальної частини та про залишення без змін висновку суду в резолютивній частині рішення з огляду на наступне.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2009 року у справі №2-4760/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 на користь ПТ КБ «ПриватБанк» кредитну заборгованість та судові витрати, всього в загальній сумі 60217,92 грн. На виконання вказаного судового рішення Малиновським районним судом м. Одеси видано 30 листопада 2009 року виконавчий лист №2-4760/09 (а.с.6,15-17).

На примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби у відношенні боржника ОСОБА_2 знаходились виконавчі провадження:

ВП №18973688 з примусового виконання виконавчого листа №2-4760/09, виданого 30 листопада 2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 60217,92 грн., яке було відкрито 24 вересня 2010 року, завершено 3 березня 2011 року з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 4 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

ВП №34287151 з примусового виконання виконавчого листа №2-4760/09, виданого 30 листопада 2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 60217,92 грн., яке було відкрито 4 вересня 2012 року, завершено 28 листопада 2013 року з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (виконавче провадження за закінченням терміну зберігання знищено);

ВП №44239410 з примусового виконання виконавчого листа №2-4760/09, виданого 30 листопада 2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 60217,92 грн., яке було відкрито 1 серпня 2014 року, завершено 29 грудня 2014 року з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

ВП №49577126 з примусового виконання виконавчого листа №2-4760/09, виданого 30 листопада 2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 60217,92 грн., яке було відкрито 8 грудня 2015 року, завершено 29 грудня 2014 року з поверненням виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження»;

ВП №26200496 з примусового виконання судового наказу №2-н-1881/10, виданого 1 квітня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Теплопостачання м. Одеси» грошових коштів в сумі 5905,74 грн., яке завершено 31 жовтня 2011 року з поверненням виконавчого документа стягувачу (виконавче провадження за закінченням терміну зберігання знищено);

ВП №30881992 з примусового виконання судового наказу №2-н-1881/10, виданого 1 квітня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Теплопостачання м. Одеси» грошових коштів в сумі 5935,74 грн., яке завершено 20 серпня 2012 року з поверненням виконавчого документа стягувачу (виконавче провадження за закінченням терміну зберігання знищено);

ВП №39831652 з примусового виконання судового наказу №2-н-1881/10, виданого 1 квітня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Теплопостачання м. Одеси» грошових коштів в сумі 5935,74 грн., яке завершено 25 грудня 2013 року з поверненням виконавчого документа стягувачу (виконавче провадження за закінченням терміну зберігання знищено).

Станом на 19 травня 2017 року у ОСОБА_4 відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_7 ГТУЮ в Одеській області перебуває відкрите 4 жовтня 2016 року виконавче провадження АСВП №52500185 з примусового виконання виконавчого листа №2-4760/09, виданого 30 листопада 2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КП «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 60217,92 грн. (а.с.53-56, 60).

Відповідно до положень пунктів 2,4 частин 1,5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній у період з 3 березня 2011 року до 25 березня 2016 року, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, підлягав поверненню стягувачу у разі, якщо, зокрема, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними; при цьому повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляло його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, чинній до 25 березня 2016 року, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкротом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішення суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, підлягав зняттю, інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення скасуванню, інші дії, необхідні у звязку із завершенням виконавчого провадження, проведенню.

ОСОБА_2 не оскаржує дії, рішення, бездіяльність державного виконавця щодо арешту майна ОСОБА_2 у виконавчих провадженнях в порядку розділу УП ЦПК України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, його посилання на статті 386 ЦПК України є помилковим, оскільки ним не подано скаргу у розумінні процесуальних положень ЦПК України, що регулюють судовий контроль за виконанням судових рішень.

ОСОБА_2 подано позовну заяву про звільнення майна з-під арештів, накладених державним виконавцем у виконавчих провадженнях з примусового виконання виконавчих документів, а саме виконавчого листа №2-4760/09, виданого 30 листопада 2009 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів в сумі 60217,92 грн.; судового наказу №2-н-1881/10, виданого 1 квітня 2011 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП «Теплопостачання м. Одеси» грошових коштів в сумі 5935,74 грн.

Отже, арешти майна було проведено у виконавчих провадженнях, де стягувачами були ПАТ КБ «ПриватБанк» та КП «Теплопостачання м. Одеси», відтак, належними відповідачами за позовними вимогами про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна), поданими та розглянутими судом першої інстанції в порядку позовного провадження, є ПАТ КБ «ПриватБанк» та КП «Теплопостачання м. Одеси», а не відділ Державної виконавчої служби, державний виконавець якого в порядку примусового виконання ухвалених на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» та КП «Теплопостачання м. Одеси» судових рішень наклав арешти на майно ОСОБА_2 як боржника щодо вказаних стягувачів.

Судова практика в справах про зняття арешту з майна узагальнена у постанові №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року, зокрема, пунктом 2 постанови передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що належить боржнику (речове право на чуже майно); відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване; як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, який у випадках, передбачених законом, виконує судове рішення.

З обставин, якими обгрунтовано позовні вимоги, вбачається, що арешт на майно ОСОБА_2 накладено як на майно боржника у виконавчих провадженнях з виконання виданих судом виконавчих документів про стягнення грошових коштів на користь стягувачів ПАТ КБ «ПриватБанк», КП «Теплопостачання м. Одеси». Позовна заява ОСОБА_2, якщо він з такою звертається в порядку позовного провадження як власник майна, а не як боржник, не містить правильного субєктного складу належних відповідачів за вимогами про звільнення майна з-під арешту (зняття арешту з майна). Якщо ж ОСОБА_2 мав намір оскаржити дії, рішення, бездіяльність державного виконавця щодо арешту майна, не зняття арешту з майна тощо, то мав звернутися не з позовною заявою в порядку позовного провадження, а зі скаргою на дії, рішення, бездіяльність конкретного державного виконавця у конкретному виконавчому провадженні, де до участі у справі притягується виконавець (інша посадова особа), а не відділ Державної виконавчої служби.

В даному ж випадку ОСОБА_2 подано позовну заяву, а не скаргу, судом першої інстанції розглянуто позовну заяву з ухваленням рішення по суті заявлених вимог. З огляду на визначені статтею 367 ЦПК України межі розгляду справи судом апеляційної інстанції, апеляційний суд переглядає справу як розглянуту в порядку позовного провадження позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_4 ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про звільнення майна з-під арешту та, відповідно, приходить до висновку, що правові підстави для задоволення вимог ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту з огляду на предмет спору, коло учасників справи тощо у даній цивільній справі відсутні.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову правильно, однак невірно обгрунтував свій висновок, оскільки правомірність дій, рішень, бездіяльності державного виконавця підлягає встановленню у разі оскарження (подання скарги учасником виконавчого провадження) в порядку розділу УП ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третіх осіб публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», комунального підприємства «Теплопостачання м. Одеси» про звільнення майна з-під арешту - змінити доповненням його мотивувальної частини, в резолютивній частині рішення суду - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Г.Я.Колесніков

ОСОБА_8