Справа № 600/978/17
Справа № 2/600/284/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Фещак Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щепанівської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Щепанівської сільської ради Козівського району Тернопільської області, в якому просить визначити їй додатковий строк, три місяці, для подання у нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2, котра померла 17.04.2015 року.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 17.04.2015 року померла мама позивача ОСОБА_2, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. 05.12.1996 року мати позивача розпорядилась своїм майном і склала заповіт, зі змісту якого на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося дочці ОСОБА_1, котра на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем не проживала, а тому не була обізнана про існування заповіту про існування якого їй стало відомо 17.04.2017 року коли прибирала у будинку. Вказує, що вернулась у Козівську державну нотаріальну контору по питанні видачі їй свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом, однак позивачу відмовлено у звязку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду за його продовженням. Зазначає, що причиною звернення до суду з даним позовом є необізнаність позивачки щодо існування даного заповіту, оскільки на момент складання заповіту та час відкриття спадщини разом із спадкоємцем не проживала. Відтак, просить на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України позов задоволити.

Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 19.10.2017 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі вказаного, суд приходить до висновку про необхідність продовження розгляду справи за правилами ЦПК України в редакції закону №2147-VIII від 03.10.2017 року.

Позивач та її представник у судове засідання не зявились, однак представник позивача подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та справу слухати у їхній відсутності без застосування технічних засобів.

Представник Щепанівської сільської ради Козівського району Тернопільської області подав відзив на позов, згідно якого позов визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить справу слухати у його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у звязку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси.

Судом встановлено, що 17.04.2015 року померла ОСОБА_2 у віці 84 роки, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії I-ИД №187675 (а.с.7).

За життя ОСОБА_2 05.12.1996 року, розпорядилася на випадок смерті, що все її майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй належить на день її сметрі за законом, заповідає дочці ОСОБА_1 (а.с. 6).

20.03.2018 року позивач звернулась до Козівської державної нотаріальної контори із зверненням про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2.

В.о. завідувача Козівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 розяснив про можливість вирішення зазначеного питання в судовому порядку, оскільки позивач не була зареєстрована із спадкодавцем і не подала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори до шести місяців, а відтак видати свідоцтво про право на спадщину не можуть (а.с.21).

Підставами для відмови у вчиненні зазначених нотаріальних дій було те, що позивач пропустила шестимісячний строк, встановлений законодавством для прийняття спадщини.

Згідно із довідки Щепанівської сільської ради Козівського району Тернопільської області від 01.08.2018 року №304-3/20 ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 без батька, яка померла 17.04.2015 року, інших спадкоємців не має (а.с. 22).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).

Частина 3 ст.1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 надано роз'яснення про те, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Як на підставу пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач покликається на те, що про існування заповіту вона не знала, окрім того лише у серпні 2017 року прибираючи у будинку, де жила мати, знайшла такий.

Зазначені обставини суд визнає поважними причинами пропуску строку звернення позивачем з заявою про прийняття спадщини, що не залежали від її волі, а тому позов є підставним та обґрунтованим.

При цьому, суд вважає, що більш ніж достатнім строком для звернення позивача із заявою про прийняття спадщини є одномісячний строк, а тому позов слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 13, 81, 141, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позов ОСОБА_1 до Щепанівської сільської ради Козівського району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії МС 708868, РНОКПП НОМЕР_1), додатковий двохмісячний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщинипісля смерті ОСОБА_2, яка померла 17.04.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, з врахуванням вимог п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2; місце знаходження: с.Щепанів, Козівський район, Тернопільська область; місце реєстрації: вул. Центральна, 30, с.Кальне, Козівський район, Тернопільська область; РНОКПП: НОМЕР_1; паспорт серія МС №708868.

Відповідач Щепанівська сільська рада Козівського району Тернопільської області; місце знаходження: вул. Центральна, 32, с.Щепанів, Козівський район, Тернопільська область; .

Дата складення повного рішення суду - 13.08.2018 року.

Суддя О.Б.Гриновець