Справа № 304/1470/18
Провадження № 2/304/481/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/1470/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Перечинської міської ради Закарпатської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищезазначеним позовом, який мотивують тим, що 25 жовтня 2015 року померла їх мама ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина, що складається з будинку № 1 по вул. Перемоги в с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області. Оскільки вони прийняли спадщину, однак нотаріусом у оформленні такої їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний будинок, тому просять позов задовольнити.

У підготовче судове засідання позивачі не зявилися, однак подали заяви, в яких просили розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не стягувати з відповідача на їх користь понесені ними судові витрати.

Представник Перечинської міської ради Закарпатської області як відповідача у підготовче судове засідання також не зявився, подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі та не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 25 жовтня 2015 року померла мама ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 200632, виданим виконкомом Зарічівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 26 жовтня 2015 року (а. с. 6, 11-19).

Також встановлено, що згідно довідок виконкому Перечинської міської ради Закарпатської області ОСОБА_3, яка померла 25 жовтня 2015 року, була головою домогосподарства № 1 по вул. Перемоги в с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області, де на момент смерті останньої зареєстрованих осіб не було (а. с. 7, 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, 10 грудня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, що стверджується копією спадкової справи № 86/2015 стосовно спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 25 жовтня 2015 року, протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не відмовилися від неї, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину (а. с. 38-47).

Разом з цим, відповідно до повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори за вих. № 93/01-16 від 17 жовтня 2018 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 25 жовтня 2015 року, оскільки документ, що посвідчує право власності на житловий будинок № 1 по вул.Перемоги в с. Зарічево Перечинського району, відсутній (а. с. 10).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не відмовилися від неї, а інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3, не встановлено (а. с. 7, 38-47), відтак позивачі успадкували таку по 1/2 частині кожна. Оскільки у них існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанцій № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 26 жовтня 2018 року позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачено по 361,25 грн. судового збору (а. с. 1, 2).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої позивачами заяви, останні, з врахуванням принципу диспозитивності, просять не стягувати з відповідача понесені ними судові витрати, у звязку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке їх волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, тому судовий збір у сумі 722,50 грн. стягненню з останньої не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 331, 1216-1218, 1261, 1268-1270, 1296, 1297, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-83, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пров. Ужанський, № 4/1; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3) та ОСОБА_2 (89212, Закарпатська область, Перечинський район, с. Зарічево, вул. Горького, № 61; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4) до Перечинської міської ради Закарпатської області (89200, Закарпатська область, м. Перечин, пл. Народна, № 16; код в ) про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_3, яка померла 25 жовтня 2015 року, по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 1 по вул. Перемоги в с. Зарічево Перечинського району Закарпатської області кожній.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: ОСОБА_4