САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/3041/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 27.02.2008 року між банком та ОСОБА_1 був підписаний договір №б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 16000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак відповідач ОСОБА_1 порушила умови договору та не виконала покладені на неї зобов'язання за даним договором, у зв'язку з чим станом на 17.05.2017р. має заборгованість - 12074 грн. 83 коп. Просить стягнути із відповідача заборгованість у розмірі 12074 грн. 83 коп. за кредитним договором №б/н від 27.02.2008 року та судові витрати у розмірі 1600 грн.

29 червня 2017 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито (а.с.39).

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що її довірителька підписувала анкету-заяву, яка оформлювалася одночасно з видачею їй позивачем платіжної картки. В анкеті-заяві була єдина умова - це бажаний кредитний ліміт - 500грн. Будь-яких інших умов, в тому числі істотних, які є притаманні договору, в даній анкеті-заяві не вказано. З вказаними умовами та тарифами вона ознайомлена не була при підписанні анкети-заяви. Ознайомлення має бути підтверджено підписом особи. Посилання в анкеті-заяві про розміщення документів на сайті банку, додатково свідчить про те, що їй їх на ознайомлення про підписанні анкети-заяви не надавали. Не надано доказів, що саме тарифи, які зазначені в довідці про умови кредитування (без дати) були на час підписання анкети-заяви, надано не було. З умовами кредитування вона теж не ознайомлювалася. Наданий стороною позивача до справи витяг з умов та правил надання банківських послуг не містить даних про час їх прийняття. Стосовно нарахованих пені та штрафних санкцій, вона такі умови з банком не погоджувала, не підписувала. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст.78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір від 27.02.2008 року відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 16000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак, в порушення встановлених ЦПК України вимог, щодо обв'язку сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, представником позивача на надано суду кредитного договору від 27.02.2008 року, на якій позивач посилається як на підставу виникнення кредитних правовідносин між ним та відповідачем.

Відсутність в матеріалах справи договору від 27.02.2008 року між позивачем та відповідачем позбавляє суд можливості визначитися чи були дотримані сторонами умови зазначеного договору, а відповідно і дати належну правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами,

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено суду факту укладання 27.02.2008 року кредитного договору із відповідачем, у зв'язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5-13, 33-34, 76-81, 83, 89, 95, 100, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (місце знаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд.1-д, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1, іпн.НОМЕР_1) про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.П.Румянцев