Справа № 215/3450/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Тернівський районний суд міста ОСОБА_1

у складі: головуючого судді Квятковського Я.А.,

за участю секретаря Пономаренко М.В.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем реєстрації -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2018 до суду звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що вони з 2017 року є власниками квартири за адресою АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_4 колишня власниця житлового приміщення, але фактично у ньому не проживає понад 10 років, її місце теперішнього проживання позивачам не відоме. Реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачам квартирі порушує їх права, оскільки на відповідача продовжують нараховуватися комунальні платежі, тягар сплати яких покладається на позивачів.

Ухвалою суду від 16.10.2018 справу прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачі в судове засідання не зявились, надали суду письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд розглядати справу за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.

Відповідач до суду повторно не зявився, відзив на позов суду не надав, про причину неявки до суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений завчасно належним чином, згідно з поштовим повідомленням.

Враховуючи зазначене, згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони не зявились у судове засідання, то відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів встановлено, що 21.10.2017 позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 придбали у відповідача ОСОБА_4, від імені якої за довіреністю діяв ОСОБА_5 (а.с. 13) квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від (а.с. 12) Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2017 (а.с. 6).

На момент звернення до суду, у вказаній квартирі залишилось зареєстрованим місце проживання відповідача, про що свідчить довідка відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 25.07.2018 № 8142 (а.с. 9).

Поряд з цим, суд не може взяти до уваги, як належний доказ, акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 02.08.2018 (а.с. 8), оскільки з нього вбачається, що він засвідчений старшою по будинку ОСОБА_6, але жодних документів, які б підтверджували повноваження даної особи на посвідчення підписів свідків, зазначених у цьому акті, суду не надано.

Проте, оскільки підставами позову є порушення прав нових власників житла, а відповідач не пов'язаний родинними відносинами з позивачами, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, що регулюють захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння. Тому при вирішенні даного спору враховується, в першу чергу, не строк не проживання відповідача у квартирі, а зміна власників, що усуває відповідача від права користування цим житлом у разі відсутності інших домовленостей з позивачами.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 частини 3 статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи зазначене, оскільки відповідач не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та членом сім`ї позивачів, участі в оплаті комунальних платежів не приймає, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснює, що порушує права власників житла, оскільки вони зобовязані нести додатковий тягар зі сплати нарахованих комунальних платежів, а доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача в частині визнання відповідача таким що втратив право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про зняття з реєстрації відповідача, то в цій частині позов задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, саме судове рішення, яким особа буде визнана такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, стане підставою для вчинення дій органами реєстрації по зняттю відповідача з реєстраційного обліку, тому дане питання не відноситься до повноважень суду, а позовна заява в цій частині не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 321, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 12, 19, 263, 265, 273, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, 22.08.192 року народження, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстровна за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, до ОСОБА_4, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2.

В іншій частині позовних вимог щодо зняття ОСОБА_4 з реєстрації за місцем реєстрації - відмовити.

Копію рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ: