Провадження № 2/638/4357/18
У х в а л а

іменем україни

про залишення позовної заяви без руху

"22" серпня 2018 р. м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Семіряд І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання здійснити перерахунок комунальних платежів, -

ВСТАНОВИВ:

16 серпея 2018 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання здійснити перерахунок комунальних платежів.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 та ст.177 ЦПК Україниз наступних підстав.

Згідно ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Також, відповідно до ч. 4 цієї статті до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач в позовній заяві посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як на підставу звільнення його від сплати судового збору, однак він не врахував наступного.

Відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Системний аналіз преамбули зазначеного закону в сукупності з п. 3, п. 17, п. 22, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» показав, що законодавство про захист прав споживачів застосується до правовідносин з надання послуг у разі, якщо споживачем є фізична особа, вона повязана з надаванням споживачеві певного матеріального чи нематеріального блага за його індивідуальним замовленням для задоволення особистих потреб.

Водночас в позовній заяві предявлені вимоги до відповідача повязані з незгодою позивача сплачувати платежі за осіб, які фактично не мешкають за адресою споживання послуги, а також зняття особи, з реєстрації, що не повязано з надаванням споживачеві певного матеріального чи нематеріального блага за його індивідуальним замовленням для задоволення особистих потреб, відтак, підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у суду немає.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно вимог Закону України «Про судовий збір» позивач повинен оплатити судовий збір за подання усіх позовних вимог, як немайнового характеру кожної вимоги, так і майнового. Відповіднодо ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 січня 2018 року встановлений показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1762 грн.

Відповідно до п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто в розмірі 704,80 грн.

За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст.ст175, 177 ЦПК України та пропонує позивачу:

- сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн., за кожну вимогу немайного характеру та надати до суду документ, що підтверджує сплату судового збору, а також надати до позовної заяви копії документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК Українисуддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені таттями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Керуючись статями 175, 177, 185 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_2, Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зобовязання здійснити перерахунок комунальних платежів, - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Розяснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: І.В. Семіряд