ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/2446/18 Номер провадження 22-ц/814/689/18Головуючий у 1-й інстанції Городівський О.А. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Карпушина Г.Л., Хіль Л.М.,

з секретарем судового засідання: Ткаченко Т.І.,

з участю: відповідачів - ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2018 року у складі головуючого судді Городівського О.А., постановлену в залі суду в м. Миргороді, відомості про дату складання повного тексту ухвали відсутні, у справі № 541/2446/18 за заявою Приватного підприємства імені Зубковського про забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

Директор Приватного підприємства імені Зубковського ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів оренди землі. Разом з позовною заявою позивачем надано заяву про забезпечення позову шляхом заборони державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, що є предметом позову.

Заявник просив суд заборонити державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2. Посилався на те, що ПП ім.. Зубковського звернулось до суду з позовом про визнання недійсними договорів оренди зазначених земельних ділянок, укладених між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову вказував, що існує загроза, що за час розгляду справи відповідач може укласти інші договори оренди спірних земельних ділянок, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2018 року заяву Приватного підприємства імені Зубковського про забезпечення позову задоволено.

Заборонено державну реєстрацію речових прав, похідних від права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

З ухвалою місцевого суду не погодився відповідач ОСОБА_2, в апеляційній скарзі апелянт просить ухвалу районного суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ПП імені Зубковського про забезпечення позову. Апелянт вважає, що вказана ухвала суду є необґрунтована, постановлена судом з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 13 лютого 2017 року спірні земельні ділянки передані в оренду ФОП ОСОБА_3 відповідно до договорів оренди, укладених між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 Дані договори оренди земельних ділянок зареєстровані у визначеному законом порядку та на момент звернення позивача до суду не скасовані. Тому, вважає, що підстав для забезпечення позову шляхом заборони державної реєстрації речових прав на земельні ділянки, що є предметом позову немає.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також законність і обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з підстав, визначених ст. 375 ЦПК України.

Місцевим судом встановлено, що 26 жовтня директор Приватного підприємства імені Зубковського звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів № 19 та № 31 від 13.02.2017 року про оренду земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в грудні 2012 року ПП імені Зубковського уклало договори № 447 та №524 оренди вищевказаних земельних ділянок з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Право ПП імені Зубковського на оренду земельних ділянок за цими договорами зареєстровано у в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в 2014 році.

В 2016 році між ПП імені Зубковського та ОСОБА_2, який є правонаступником померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено договори про оренду спірних земельних ділянок строком на 10 років. Право на оренду земельних ділянок за договорами, укладеними між ПП імені Зубковського та ОСОБА_2 не реєструвалось, оскільки таке право було зареєстровано за чинними на той час договорами від 15.12.2012 року.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами. Припущення позивача про те, що незастосування заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду місцевий суд визнав обґрунтованим.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до роз'яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зобов'язати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами. При встановлені зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

З огляду на те, що між сторонами існує спір, предметом якого є договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2, апеляційний суд вважає закономірним та обґрунтованим забезпечення позову у вказаний спосіб. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову шляхом заборони державної реєстрації речових прав на спірні земельні ділянки не створює перешкод здійсненню господарської діяльності ФОП ОСОБА_3

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками районного суду.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, тому колегія суддів апеляційну скаргу залишає без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 30 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 12 грудня 2018 року.

Головуючий: (підпис) С.А. Гальонкін

Судді: (підпис) Г.Л. Карпушин

(підпис) Л.М. Хіль

Згідно з оригіналом:

Суддя Полтавського

апеляційного суду С.А. Гальонкін