УХВАЛА

Іменем України

13 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 752/18973/17-ц

провадження № 61-41272ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: КоротунаВ. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року у справі за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякон Назарій Миколайович, приватне підприємство «Консалтингова група Агро-Експерт», ОСОБА_6, про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання протиправним звіту про оцінку вартості майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякона Н. М. (далі - державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Дякона Н. М.) щодо визначення вартості майна відповідно звіту про незалежну оцінку вартості майна, складеного приватним підприємством «Консалтингова група Арго-експерт» (далі - ПП «Консалтингова група Арго-експерт») в особі оцінювача ОСОБА_7 станом на 06 вересня 2017 року, щодо 2-кімнатної квартири, загальною площею 57,1 кв. м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в рівних долях; визнання протиправним звіту про незалежну оцінку вартості майна, складеного ПП «Консалтингова група Арго-експерт», в особі оцінювача ОСОБА_7 станом на 06 вересня 2017 року щодо вказаної квартири.

Скаргу обґрунтовано тим, що у межах виконавчого провадження № 51281858 ПП «Консалтингова група Арго-експерт» проведено грошову оцінку квартири АДРЕСА_1 станом на 06 вересня 2017 року, проте у порушення Національного стандарту № 2 «Оцінка нерухомого майна» та Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» оцінювач не ознайомився з об'єктом оцінки та визначив його вартість порівняльним підходом.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_4 просила суд визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у м. Києві Дякона Н. М. по визначенню вартості майна відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості майна, складеного ПП «Консалтингова група Арго-експерт» в особі оцінювача ОСОБА_7 станом на 06 вересня 2017 року щодо 2-кімнатної квартири загальною площею 57,1 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в рівних долях, визнати протиправним звіт про незалежну оцінку вартості майна, складений ПП «Консалтингова група Арго-експерт» в особі оцінювача ОСОБА_7 станом на 06 вересня 2017 року щодо 2-кімнатної квартири загальною площею 57,1 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, власниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в рівних долях.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовлено.

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, разом з клопотанням про поновлення строку.

У клопотанні заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року та постанови Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, посилаючись на те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції отримано 25 червня 2018 року, на підтвердження чого надано копію поштового конверта Апеляційного суду м. Києва від 23 червня 2018 року, копію витягу з реєстру відстеження поштових відправлень.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущений з поважних причин, вказаний строк підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення скарги, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з приписами статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Частиною шостою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов'язковими до виконання суб'єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Національний стандарт № 2 «Оцінка нерухомого майна», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1442, є обов'язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб'єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Відповідно до пункту 51 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об'єкта оцінки та пов'язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; - вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; - узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; - складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об'єкта оцінки на дату оцінки; - доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об'єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Згідно з абзацом 12 пункту 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об'єкта оцінки (у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обґрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки), дотримання національних стандартів оцінки майна та інших нормативно-правових актів з оцінки майна під час її проведення, інші заяви, що є важливими для підтвердження достовірності та об'єктивності оцінки майна і висновку про його вартість.

Правовим актом від 12 липня 2001 року № 2658-III статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб'єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Суд апеляційний інстанції, встановивши, що згідно з звітом доступ оцінювача для внутрішнього огляду приміщення забезпечено не було та ОСОБА_4 не надано належних та допустимих доказів щодо різниці технічного стану оцінюваного приміщення і технічного стану та критеріїв, вказаних у звіті, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п'ятою статті 394 ЦПК України, колегія судді

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_4 строк на касаційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року та постанови Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року.

У відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4, заінтересовані особи: державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Дякон Назарій Миколайович, приватне підприємство «Консалтингова група Агро-Експерт», ОСОБА_6, про визнання неправомірними дій державного виконавця, визнання протиправним звіту про оцінку вартості майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 21 червня 2018 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В.П. Курило

М.Є.Червинська