Дата документу 06.12.2018
Справа № №320/8113/18
Провадження №2/320/4194/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

«06» грудня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

за участі секретаря - Колеснікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на ? частину квартири № 56 по бул. 30 Річчя Перемоги, 27, м. Мелітополь, Запорізької області, в порядку набувальної давності.

Позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1 з 2000 року постійно мешкав та прописаний за адресою: бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь, Запорізька область. Квартира по бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь, належала на праві власності ОСОБА_3, ОСОБА_2, позивачу та ОСОБА_2 по ? кожному на підставі договору міни від 28.10.2000 року. ОСОБА_3 є матірю позивача та рідних братів позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом, в результаті оформлення спадщини ОСОБА_1 став власником ? частин квартири за адресою: бул. 30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь. Власник ? частини квартири є відповідач ОСОБА_2, який ніколи не мешкав у цій квартирі не прописаний в ній, місце його проживання та перебування не відоме з 2000 року. У квартирі не зявлявся, на утримання, ремонт ніяких коштів не надавав, не цікавився долею квартири жодного разу. Протягом всього часу позивач займався утриманням квартири, сплачував комунальні послуги тощо. ОСОБА_1 втратив зв'язок з ОСОБА_2, так як він виїхав у Російську Федерацію близько 20 років тому назад і ніяких відомостей про себе не надсилав, позивач намагався звязатися із ним через соціальну мережу, знайти через спільних знайомих, однак спроби виявилися марними. Будь-яких родичів, спадкоємців, які б претендували на ? частину квартири бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, в м. Мелітополь окрім позивача не має, а тому відсутність власника на зазначену ? частина обєкту нерухомості перешкоджає позивачу розпоряджатися своєю власністю. На сьогоднішній день ОСОБА_1 проживає в цій квартирі, тобто добросовісно та відкрито володіє цим нерухомим майном вже більше десяти років. Інших осіб, які б мали право на дане нерухоме майно крім позивача не має, у звязку з викладеним позивач змушений звернутися до суду з відповідним позовом.

У судове засідання позивач не зявився, суду надав письмову заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності, на позовній заяві наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії договору міни квартири від 28.10.2000 року набувачами квартири по бул. 30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь у рівних долях є ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5. За ОСОБА_1 зареєстровано ще ? частина цієї ж квартири. Отже, разом позивачу належить частка у розмірі ? частин (3/8 частин +1/4 частина). ? частина вказаної квартири належить відповідачу - ОСОБА_2 /а.с.7/.

Відповідно до копії реєстраційного посвідчення на квартиру бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв. 56, м. Мелітополь право власності не неї зареєстровано за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_5, про що зроблено запис в реєстрову книгу №1 за реєстровим номером 49 від 28.10.2000 року /а.с.8/.

Згідно копії технічного паспорту квартира складається з двох житлових кімнат, загальною площею 47,2 кв.м. /а.с.5-6/.

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 22.05.2016 року /а.с.12/.

06.12.2016 року помер ОСОБА_5 про, що свідчить копія свідоцтва про смерть /а.с. 12 зворот/.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2018 спадщину у вигляді ? частини квартири, що знаходиться за адресою: бул. 30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 22.05.2016 року прийняв її син ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, що проживає бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь на ? частину, а на ? частину її син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН /а.с.9/.

Відповідно до копії свідоцтва про спадщину за законом від 16.05.2018 року після смерті ОСОБА_5, який помер 06.12.2016 року спадкоємцем є його брат ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, що проживає: бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь на спадщину, що складається з ? частини квартири бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь та 1/8 частини цієї ж квартири /а.с.10/.

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.05.2018 року на підставі свідоцтва про право власності за законом від 16.05.2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 3/8 частин квартири по бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь /а.с.10 зворот/.

Відповідно до довідки з місця проживання ОСОБА_2 з 28.10.2000 року у квартирі по бул.30 Річчя Перемоги, 27, кв.56, м. Мелітополь не проживає та не зареєстрований, натомість позивач ОСОБА_1 з 2000 року зареєстрований та постійно проживає у зазначеній квартирі /а.с.47/.

У відповідності з вимогами ч.1 ст. ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частина 4 статті 344 ЦК України встановлює, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1ст. 344 ЦК України. Тобто, обєктом набуття права власності за набувальною давністю на підставі ст. 344 ЦК України є чуже майно, а умовами виникнення права власності за давністю володіння є: відкритість, безперервність, тривалість та добросовісність володіння. Відкритість володіння означає, що особа не приховує свого статусу від інших осіб, не приховує факту, що вона не є власником майна, але володіє і користується таким майном як власник. Тривалість володіння означає, що для виникнення права власності на рухоме майно особа повинна ним проволодіти протягом пяти років. Фактичне володіння вважається правомірним, якщо інше не випливає з закону або не встановлено рішенням суду (ст. 397 ЦК України).

Зокрема, володілець за давністю є незаконним володільцем, про що зазначено в ч.1 ст.344 ЦК України (особа заволоділа чужим майном). Право власності на стороні володільця за давністю виникає поза волею та незалежно від волі колишнього власника. При цьому добросовісне володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно, обставини, у звязку з якими виникло володіння чужою річчю не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Таким чином, враховуючи що позивач ОСОБА_1 добросовісно понад 10 років продовжує відкрито, безперервно володіти та користуватися квартирою № 56 в б. 27 по бул.30 Річчя Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на нерухоме майно, а саме на ? частину квартири за набувальною давністю.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 334 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 169, 209, 212 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку набувальної давності - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, (ІПН НОМЕР_1), який зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, бул. 30 Річчя ПеремогиАДРЕСА_1 право власності на ? частину квартири № 56 по бул. 30 Річчя Перемоги, 27, м. Мелітополь, Запорізька область, в порядку набувальної давності.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду: ОСОБА_6