РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/8562/17

Провадження № 2/643/805/18

06.12.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Стальмакової В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь матеріальну шкоду у розмірі 18001,97грн., та судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21.12.2016 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Chery», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Тарасівська у напрямку вул. ОСОБА_3, перетинаючи перехрестя пр. Московського та вул. Академіка Павлова в м. Харкові порушив правила дорожнього руху, у результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «ZAZ Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, чим була заподіяна матеріальна шкода, цей факт зафіксовано компетентними органами. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля є позивач. Відповідача згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення Московського районного суду м. Харкова визнано винним у правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. У звязку з тим, що у ДТП визнано винним відповідача, позивач звернувся до страховика з заявою про дану подію та надав копії документів, для отримання належного страхового відшкодування за шкоду спричинену внаслідок ДТП та надав пошкоджений автомобіль для огляду. Страховиком було перераховано позивачу страхове відшкодування у розмірі 26000,00 грн. Для оцінки вартості матеріальної шкоди автомобіля, позивач звернувся до незалежного судового експерта ОСОБА_4, сплативши послуги у розмірі 1000,00 грн., який склав висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 353В від 10.05.2017 року, згідно якого, вартість матеріального збитку автомобіля складає 44001,97 грн. З урахуванням наведеного відповідач несе відповідальність по відношенню до матеріальної шкоди у розмірі 18001,97 грн.: 44001,97 грн. 26000,00 грн. = 18001,97 грн. Також, враховуючи вказані обставини, для захисту своїх порушених прав та законних інтересів позивач звернувся за правовою допомогою, у звязку з чим був укладений договір про надання правової допомоги. Послуги надаваної позивачу правової допомоги оплачені у розмірі 50,00 грн. На підставі викладеного, позивач вважає, що відповідач своїми діями порушив права позивача, які гарантовані діючим законодавством України, чим наніс позивачу значну матеріальну шкоду.

Представником відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 було надано відзив на позову, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження №353В від 10.05.2017року на який посилається у своєму позові позивач не є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у розумінні ст.ст.77-80 ЦПК України. Позивачем не доведено саме факт недостатності страхової виплати.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.07.2017року було відкрито провадження у справі.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 року по справі була призначена судова автотоварознавча експертиза, проведення якої було доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл.проф.М.С.Бокаріуса, до виконання якої провадження по справі було зупинено.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.11.2018року було поновлено провадження у цивільній справі.

В судовому засіданні 24.04.2018року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_6 позов підтримав з підстав викладених у ньому. В судове засідання призначене 06.12.2018року представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов задовольнити.

В судовому засіданні 24.04.2018року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_5 проти позову заперечував просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі з підстав викладених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання призначене 06.12.2018року не зявився, про час та місце розгляд справи повідомлявся належним чином,про причини неявки суд не повідомив.

Представник ПАТ «СК «Мега-Гарант» в судове засідання призначене 06.12.2018року не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.12.2016 року о 18-30год. в м. Харкові на перехресті пр. Московського та вул. ОСОБА_3. з вини водія ОСОБА_2 який керував автомобілем НОМЕР_3 сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1

Вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП встановлена постановою Московського районного суду м.Харкова від 02.02.2017 року /а.с.6/.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію, автомобіль НОМЕР_4 належить позивачу ОСОБА_1 /а.с.5/.

Автомобіль «CHERY» д.н. НОМЕР_1 під час ДТП був застрахований у ПАТ «СК «Мега-Гарант» .

Як зазначає позивач, Страховиком було перераховане страхове відшкодування у розмірі 26000, 00грн.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, страхову суму, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору.

Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, заподіяна особі чи її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе відсутності своєї вини.

Згідно п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, заподіяна зіткненням двох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, заподіяна одному з вини другого, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Правовідносини, що виникли між позивачем та ПАТ «СК «Мега-Гарант» не є деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

У п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Позивачу, як того вимагає Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 26000 грн., який хоча і не перевищує ліміту відповідальності, проте визначено відповідно до зазначеного Закону та умов договору страхування.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, позивач має право вимоги до винної у дорожньо-транспортній пригоді особи ОСОБА_2 на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Відповідно до правових позицій Верховного суду України, викладених у постановах від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15 та від 26 жовтня 2016 року по справі № 6-954цс16, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіюване є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Так, виплачене страховиком позивачу страхове відшкодування не забезпечує повного відшкодування завданої потерпілому шкоди у зв'язку з пошкодженням належного йому на праві власності автомобілю.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 353В від 10.05.2017 року визначено, що вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля НОМЕР_5, пошкодженого при ДТП 21.12.2016року становить 44 001,97грн. (а.с. 8-35).

Згідно висновку судової автотоварознавчої екпертизи №13066 від 11.10.2018року виконаного ХНДІСЕ ім. Заслуженого професора ОСОБА_7, величина матеріального збитку. Завданого власнику автомобіля НОМЕР_5 на дату оцінки (10.05.2017), визначена згідно наданих матеріалів, становить 44002,02грн.

Суд, виходячи з принципу реального виконання зобов'язання, вимог ч.2 ст. 1192 ЦК України, за якою розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна, вважає, що виплатою страхового відшкодування позивачу не була у повному обсязі відшкодована завдана шкода, у зв'язку з чим винна в дорожньо - транспортній пригоді особа повинна сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 18001,97грн..

Крім того, в правовій позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15, зазначено, що якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов'язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов'язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону № 1961-IV). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов'язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.

Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов'язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.

Таким чином, у ОСОБА_2 є право на оспорення розміру страхового відшкодування, визначеного по страховому полісу та виплаченого ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати.

Суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі - 50,00 грн., витрати на проведення оцінки 1000,00грн. та витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 5005,00грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 /АДРЕСА_1/ до ОСОБА_2 /м. Харків, Харківська область, Харківський район, с.Шелестово, вул. Лермонтова, 106Б/, третя особа: Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» /м.Харків, вул. Сумська,39/ про стягнення матеріальних збитків, заподіяних в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_7 у відшкодування шкоди 18001грн. 97 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 50 грн. 00 коп., витрати на проведення експертного висновку у розмірі 1000грн.00 коп., витрати проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 5005,00грн., та судовий збір в розмірі 640 грн.00, а всього 24696 (двадцять чотири тисячі шістсот девяносто шість) грн. 97 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя - Т.М.Довготько