АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2521/18 Справа № 199/6133/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради, треті особи Дніпровська міська рада, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради та Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про стягнення невиплачених при звільнені грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а:

7 вересня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради, треті особи Дніпровська міська рада, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради та Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про стягнення невиплачених при звільнені грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому просив, з урахуванням уточнень, стягнути на свою користь з ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради невиплачені при звільнені грошові кошти та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 157279,18 гривень, з яких: невиплачений оклад, ранг, надбавка, компенсація за невикористану відпустку та компенсація при звільнені у загальному розмірі 11036,56 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 146242,62 гривні. (а.с.3-7, 38, 66, 84).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року ОСОБА_4 в позові до ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради, треті особи Дніпровська міська рада, Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради та Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради, про стягнення невиплачених при звільнені грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, - відмовлено (а.с.89-93).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі (а.с.95-97).

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що судом при розгляді справи було порушено норми матеріального та процесуального права, зокрема в частині зясування всіх обставин справи, в також дослідження та оцінки наявних у ній доказів, внаслідок чого прийнято неправомірне рішення, яке підлягає скасуванню.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 03.10.2011 року по 02.06.2016 року ОСОБА_4 працював на посаді заступника начальника управління - начальника відділу поводження з відходами ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради.

ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради від 23 березня 2016 року позивача було попереджено, що на виконання рішення Дніпропетровської міської ради від 16 березня 2016 року №7/3 «Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів» посада, яку він обіймає, скорочується і позивач підлягаю звільненню згідно з п.1 ст.40 КЗпП України.

Розпорядженням міського голови від 13.04.2016 року створено комісію з припинення як юридичних осіб виконавчих органів міської ради, у тому числі й ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради.

Наказом начальника ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради від 02 червня 2016 року №34-к ОСОБА_4 звільнено з вказаної посади у зв'язку із реорганізацією та відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України. Згідно з п.2 даного наказу, ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради зобов'язано виплатити ОСОБА_4 вихідну допомогу у розмірі однієї середньомісячної заробітної плати та при здійснені кінцевого розрахунку нарахувати та виплатити компенсацію за невикористану щорічну відпустку за відпрацьований час із розрахунку за 17 календарних днів.

Згідно з довідкою ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради №92/3 від 30 червня 2016 року, при звільненні позивачу не виплачений оклад, нарахування за ранг, надбавка, компенсація за невикористану відпустку та компенсація при звільненні у загальному розмірі 11 036,56 грн., по причині відсутності коштів.

Відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради знаходиться у стані припинення з 13 квітня 2016 року.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 16 березня 2016 року №7/3 «Про затвердження структури Дніпропетровської міської ради та її виконавчих органів», вирішено реорганізувати з припиненням як юридичних осіб Департамент транспорту та зв'язку Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради, шляхом їх злиття, перетворивши у Департамент транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради.

21 грудня 2016 року Рішенням Дніпровської міської ради VII скликання №28/17 «Про внесення змін до рішень міської ради стосовно структури міської ради та її виконавчих органів, граничної чисельності працівників міської ради та її виконавчих органів» внесено зміни до рішень міської ради від 16 березня 2016 року №7/3 та від 08 червня 2016 року №26/9. Пунктом 2 даного Рішення створено Департамент екологічної політики Дніпровської міської ради шляхом виділу з Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпровської міської ради, а також змінено найменування Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпровської міської ради на Департамент транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради.

Не отримавши належних при звільненні грошових коштів, у листопаді 2016 року позивач звернувся до АНД районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Департаменту транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради, як до правонаступника ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради, про стягнення невиплачених при звільненні грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням АНД районного суду від 16 січня 2017 року у справі №199/8033/16-ц позовні вимоги були задоволені, однак рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 року вищевказане рішення АНД райсуду було скасоване, а ОСОБА_4 у позові було відмовлено з тих підстав, що відповідно до вимог законодавства про працю, виплату неотриманих коштів повинен був здійснити саме роботодавець, а з Департаментом транспорту та охорони навколишнього середовища Дніпропетровської міської ради позивач у трудових відносинах не перебував. Вказане рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 року є чинним.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, керуючись вимогами ст. 116, 117 КЗпП, ст. 105, ч.1, 2 ст. 107 ЦК України, виходив із того, що позивачем був обраний невірний спосіб захисту своїх прав шляхом звернення з даним позовом до суду, оскільки він повинен був відповідно до ст.105 ЦК України протягом часу з 2 до 6 місяців звернутися до ліквідатора для внесення його до списку кредиторів. Про те, що управління у стадії ліквідації позивачу було відомо, оскільки наказ про звільнення від 02.06.2016 року та довідку про розмір нарахованих при звільненні коштів від 30.06.2016 року видав позивачу голова комісії з припинення як юридичної особи ОСОБА_6 Позивач не звертався до ліквідатора з вимогами про внесення його до списку кредиторів, відмову ліквідатора у внесенні його до списку та виплату зарплати і компенсаційних виплат, не отримував, тому суд вважає, що звернення ОСОБА_4 до суду з позовом про стягнення невиплачених при звільнені грошових коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, є передчасним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно зі ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника з роботи виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник не працював в день звільнення, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При нарахуванні сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово, перед виплатою зазначених сум, сповістити працівника.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Обставини, які перешкоджають роботодавцю належно виконати свої обов'язки перед працівником, якщо роботодавець проявляв належну дбайливість щодо цього, виключає вину підприємства.

Розпорядженням міського голови від 13.04.2016 створено комісію з припинення як юридичних осіб виконавчих органів міської ради, у тому числі й ОСОБА_5 охорони навколишнього природного середовища Дніпропетровської міської ради, однак позивач до вказаної ліквідаційної комісії не звертався.

Відповідно до ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. ОСОБА_6 комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно з ч.1, 2 ст.107 ЦК України, кредитор може вимагати від юридичної особи, що припиняється, виконання зобов'язань якої не забезпечено, припинення або дострокового виконання зобов'язання, або забезпечення виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом. Після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), який має містити положення про правонаступництво щодо майна, прав та обовязків юридичної особи, що припиняється шляхом поділу, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

В даному випадку, судом першої інстанції зроблено правильний висновок про те, що позивач не звертався до ліквідатора з вимогами про внесення його до списку кредиторів, відмову ліквідатора у внесенні його до списку та виплату зарплати та компенсаційних виплат, а тому вимоги позивача є передчасними.

Доводи апеляційної скарги, щодо неправильного посилання в рішенні суду на те, що позивач не працював 02 червня 2016 року, не може бути підставою для скасування рішення, оскільки висновки суду полягають в інших обставинах.

Доводи апеляційної скарги, що позивач звертався до відповідача з питанням про належні йому виплати при звільненні, колегія суддів відхиляє, оскільки в рішенні суду посилання було саме на відсутність звернення з вимогами про внесення позивача до списку кредиторів, відмову ліквідатора у внесенні його до списку та виплату зарплати і компенсаційних виплат

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: