Справа № 507/1580/17
Провадження № 2/507/37/2018
Номер рядка звіту 47
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2018 р. Любашівський районний суд Одеської області

в складі:

головуючого судді - Дармакука Т. П.,

при секретарі Копищик М.С.,

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Харітон О.А.

представника третьої особи - Жирун Я.Б.

прокурора Дукаценко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любашівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Любашівської районної державної адміністрації Одеської області, третіх осіб: Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області, державного навчального закладу "Савранське професійно-технічне аграрне училище" про повернення неповнолітньої дитини, відібраної в судовому порядку у матері та зустрічним позовом органу опіки та піклування Любашівської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1, третьої особи: державного навчального закладу "Савранське професійно-технічне аграрне училище" про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Любашівського районного суду із позовом про повернення неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була відібрана за рішенням Любашівського районного суду від 26 вересня 2016 року. В обґрунтування вимог, в позові вказувала, що вона радикально змінила умови свого життя, має можливість виконувати свої батьківські обов»язки, за час перебування дитини у навчальному закладі систематично провідувала дитину, регулярно спілкувалася із нею по телефону.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали та просили задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити, вказуючи на те, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав, а також ОСОБА_1 запевнила , що при потребі вона буде забезпечувати періодичне лікування дитини.

Відповідач - орган опіки та піклування Любашівської районної державної адміністрації Одеської області позов не визнав та звернувся до суду із зустрічним позовом , в якому просив позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягувати аліменти, обґрунтовуючи вимоги тим, що після відібрання дитини, ОСОБА_1 не усунула причини, які були підставою для відібрання, зокрема відсутні житлово-побутові умови, дитина має не стійкий психічний стан, не завжди може контролювати свою поведінку, проте у сім»ї несприятливий психологічний клімат, про що свідчать звернення ОСОБА_1 до відділку поліції. Після того, як дитину почали відпускати додому із Савранського ПТАУ , на дитину надходили скарги, так як дитина вчиняла хуліганські дії. Разом із тим, відповідно до характеристики, ОСОБА_1 тривалий час зловживала спиртними напоями.

Представник відповідача - Харітон О.А. в судовому засіданні зустрічний позов підтримала та просила задовольнити, поряд із тим, вказувала на те, що оскільки дитина бажає бути із матір»ю , тому позивачці ОСОБА_1 можна дати ще одну можливість піклуватися про свою доньку.

Треті особи:

Троїцька сільська рада Любашівського району Одеської області надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника, вказуючи на те, що не заперечує проти позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні директор Державного навчального закладу "Савранське професійно-технічне аграрне училище" Жирун Я.Б. в судовому засіданні підтримала позов ОСОБА_1, вказувала на те, що недоцільно та не має підстав позбавляти ОСОБА_1 батьківських прав. При цьому пояснила , що в даний час дитина ОСОБА_6 перебуває в їхньому закладі, мати дитину відвідувала, регулярно телефонувала. Коли дитина разом із матір»ю вона поводиться добре і навпаки, коли дитина без матері поводиться досить часто агресивно, погрожувала суїцидом, із тією метою, щоб її дозволили проживати із матір"ю. Дитина мріє повернутися в сім»ю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , суд приходить до наступного.

Частинами сьомою та восьмою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір»ю неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження . Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ч.1ст.135 СК України.

Згідно рішення Любашівського районного суду Одеської області від 26.09.2016 року було відібрано неповнолітню ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_1 без позбавлення батьківських прав та передано органу опіки та піклування Любашівської РДА для подальшого влаштування (а.с.11-13). Як вбачається із змісту судового рішення суду від 26 вересня 2016 року підставою для відібрання дитини ОСОБА_6 у матері ОСОБА_1 стало те, що залишення дитини на вихованні матері створює загрозу для життя та здоров»я дитини.

Відповідно до ч. 3 ст.170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов»язаної із захистом прав дитини» якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов'язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Відповідно до ст.164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, зокрема, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3 зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов»язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками.

За змістом ст.3,9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991р., у всіх діях щодо дітей, у тому числі коли дитина розлучається з одним з батьків, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що із 01 вересня 2017 року неповнолітня ОСОБА_6 є ученицею ДНЗ «Савранське професійно-технічне училище, в якому перебуває на повному державному забезпечені як дитина, позбавлена батьківського піклування. (а.с. 107-108).

За час перебування дитини в зазначеному закладі ОСОБА_1 відвідувала доньку, із дозволу директора забирала доньку додому, привозила чистою та охайною, щоб мати постійний зв»язок вона придбала доньці мобільний телефон. Дитина скучає за мамою, мріє про повернення у сім»ю (а.с.51).

Відповідно до первинного висновку психолога № 177 від 06.04.2018 року дитина позитивно ставиться до матері, потребує лікування (а.с.117).

Відповідно до характеристики ОСОБА_6, в останньої траплялися нервові розлади , погрожувала суїцидом, на фоні того, що дитина бажає повернутися у сім»ю (а.с.120).

Як вбачається із виписки історії хвороби № 822 ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні із 13.03.2018 року в Одеській обласній психіатричній лікарні №2 (а.с.179).

Допитана в якості свідків ОСОБА_7 пояснила , що вона працює майстром державного навчального закладу "Савранське професійно-технічне аграрне училище" та підтвердила, що ОСОБА_1 відвідувала доньку, допомогла облаштуватися в гуртожитку, дитина бажає проживати в сім»ї разом із матір»ю.

Допитані в якості свідків директор Комунального закладу «Піщанська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» ОСОБА_8, психолог цього закладу ОСОБА_9 пояснювали, що дитина ОСОБА_6 перебувала у їхньому закладі, в період із 28 жовтня 2016 року по 31 серпня 2017 року, її систематично відвідувала мати, періодично спілкувалася по телефону цікавилася станом здоров»я та поведінкою дитини. В дитини були спроби суїциду, бо вона хотіла жити вдома із мамою та сестричкою.

Разом із тим, в судовому засіданні допитана в якості свідка медичний працівник ДНЗ «Савранське ПТАУ» ОСОБА_14 пояснила, що дитина ОСОБА_6 потребує лікування, у зв»язку із чим дитина була направлена Одеську обласну психіатричну лікарню, де проходила лікування .

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім»ї, складеного Троїцькою сільською радою Любашівського району Одеської області від 05 квітня 2018 року, ОСОБА_1 проживає разом з донькою ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, матір»ю ОСОБА_12, братом ОСОБА_13 у АДРЕСА_1. В будинку є дві кімнати, із яких опалюється лише одна, продукти харчування були в мінімальній кількості /а.с.115/.

Згідно із статтею 14 Закону України «Про охорону дитинства» під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини. Стаття 171 Сімейного кодексу України також передбачає, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Ураховуючи вік ОСОБА_6, якій на час розгляду справи виповнилось 15 років, в судовому засіданні було з'ясувано її думку щодо позбавлення батьків батьківських прав та відношення її до матері. Так, дитина зазначила, що бажає повернення до матері, хоче бути вдома і проти позбавлення матері батьківських прав заперечує. При цьому пояснила, що вдома є всі умови для проживання, чисто, є необхідні продукти харчування, одяг, мати її не ображає, також пояснила, що мати відвідувала її під час навчання в Савранському училищі, постійно телефонувала.

Аналізуючи докази по справі, суд встановив, що позивачка ОСОБА_1 змінила ставлення до виконання своїх батьківських обов»язків щодо доньки ОСОБА_6, цікавиться дитиною, її життям, станом здоров»я, розвитком тощо. Зазначені обставини були підтверджені свідченнями свідків та письмовими доказами по справі. Крім того, ОСОБА_1 пояснила, що дійсно її донька потребує періодичного лікування та запевнила, що вона буде забезпечувати періодичне лікування дитини в медичному закладі.

Приймаючи до уваги зазначені обставини, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про повернення дитини слід задовольнити та повернення дитини в родину відповідає інтересам дитини. Поряд із тим, зустрічний позов органу опіки про позбавлення прав ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки судом в цій справі не встановлено жодної із підстав, визначених ст.164 СК України. Неправомірна поведінка дитини та недостатньо добрі житлово-побутові умови проживання, не можуть бути підставою для позбавлення матері ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки. Також , не може бути підставою для позбавлення батьківських прав, те що ОСОБА_1 раніше зловживала спиртними напоями, оскільки згідно п.4 ч.1 ст.164 СК України батьківських прав можуть бути позбавленні матір чи батько, якщо вони є хронічними алкоголіками, а ОСОБА_1 такою не являється.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України витрати, в зв»язку з розглядом справи компенсуються за рахунок держави.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала.

Керуючись ст.ст. 258 ,259, 263-265, 268, 354 , 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до органу опіки та піклування Любашівської районної державної адміністрації Одеської області, третіх осіб: Троїцької сільської ради Любашівського району Одеської області, державного навчального закладу "Савранське професійно-технічне аграрне училище" про повернення неповнолітньої дитини, відібраної в судовому порядку у матері - задовольнити.

Повернути дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жительці АДРЕСА_1, для подальшого виховання та утримання.

Допустити негайне виконання рішення суду щодо повернення дитини її матері.

В задоволенні зустрічного позову органу опіки та піклування Любашівської районної державної адміністрації Одеської області до ОСОБА_1, третьої особи: державного навчального закладу "Савранське професійно-технічне аграрне училище" про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в апеляційний суд Одеської області через Любашівський районний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлено 05.06.2018 року.

Суддя : Т.П. Дармакука