Провадження №2-о/521/456/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря Манюка Д.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому просить встановити факт смерті громадянки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження - с. Старий Любар, Любарського району Житомирської області, місце смерті - місто Ровеньки, смт. Пролетарський, Луганської області; смерть настала 14 червня 2018 року внаслідок хронічної сердечної недостатності 2Б-ІІІ, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 14 червня 2018 року у місті Ровеньки, смт. Пролетарський, Луганської області, померла ОСОБА_2, 08 травня 1938 р. н., місце народження - с. Старий Любар, Любарського району, Житомирської області. Смерть настала внаслідок хронічної сердечної недостатності 2Б-ІІІ, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця. Померла приходилася заявникові матірю.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем мешкання та смерті неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, визначеною Верховною Радою України. Саме з тієї ж підстави, також неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до вимог ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

На підставі того, що померла була громадянкою України, заявниця, на правах її доньки, через свого представника, ОСОБА_3, звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану в м. Одеса щодо отримання свідоцтва про смерть, яке б мало юридичну силу на території України. Однак їй було відмовлено, тому заявниця вимушена звернутися з цією заявою до суду за захистом своїх законних інтересів.

Заявник в судове засідання не зявилась, надала до канцелярії суду заяву, в якій вказала, що свою заяву підтримує та просить суд розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся.

Дослідивши письмові докази по справі, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, зважаючи на такі обставини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 приходилась матірю ОСОБА_1. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження V-УР № 0837748, виданого 28 лютого 1964 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу І-ИД № 351986, виданого 15 жовтня 1983 року, та копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 1 липня 1988 року.

З матеріалів справи вбачається, що документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 на території, непідконтрольній державній владі України, відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-УІІІ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», є: лікарське свідоцтво про смерть від 15 червня 2018 року № 330 та свідоцтво про смерть від 15 червня 2018 року серії І-ВВ №050925.

Відповідно до лікарського свідоцтво про смерть від 15 червня 2018 року № 330 вбачається: прізвище, імя, по-батькові: ОСОБА_2; дата народження: 08 травня 1938 року; дата смерті: 14 червня 2018 року; місце проживання померлої: Луганська область, м. Ровеньки, смт. Пролетарський, пров. Партизанський, буд. 9; місце смерті: Луганська область, м. Ровеньки, смт. Пролетарський, вул. Леніна 60. Згідно довідки про причину смерті № 330 вбачається: прізвище, імя, по-батькові померлої: ОСОБА_2; вік померлої: 80; дата смерті: 14 червня 2018 року; причина смерті: хронічна серцева недостатність 2Б-ІІІ, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця.

Відповідно до свідоцтво про смерть від 15 серпня 2018 року серії І-ВВ №050925 вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Житомирська область, Любарський район, село Старий Любар, громадянка України, померла 14 червня 2018 року, про що 15 червня 2018 року зроблено відповідний актовий запис № 19.

Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, представнику ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації смерті ОСОБА_2. Зі змісту відмови у проведенні державній реєстрації смерті вбачається, що документи, представлені заявником, свідчать про те, що надане свідоцтво про смерть не відповідає умовам діючого законодавства, та не створює правових наслідків, бо видане на тимчасово окупованій території України. Відповідно до статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях»: «Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків».

Відповідно до постанови Верховної ради України від 17.03.2015р. №254-VІІІ «Про визнання окремих районів міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», м. Ровеньки, Луганської області з 17 березня 2015 року та на сьогодні є тимчасово окупованою територією.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,за внесеними змінами від 05.04.2015 року, підставою для проведення державної реєстрації смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (за внесеними змінами від 05.04.2015 року) про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Пунктом «а» статті 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, є зокрема лікарське свідоцтво про смерть форма №106/о), форма якого затверджена наказом МОЗУ від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024.

При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

За таких обставин, суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Україна, Житомирська область, Любарський район, село Старий Любар, місце смерті - Луганська область, місто Ровеньки, смт. Пролетарський; смерть настала 14 червня 2018 року внаслідок хронічної сердечної недостатності 2Б-ІІІ, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 319 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2.

Згідно з вимогами ч.4 ст. 317 ЦПК України дане рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 293, 315-319, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Одеський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Україна, Житомирська область, Любарський район, село Старий Любар, місце смерті Луганська область, місто Ровеньки, смт. Пролетарський; смерть настала 14 червня 2018 року внаслідок хронічної сердечної недостатності 2Б-ІІІ, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця.

Вказане рішення є підставою для Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області для державної реєстрації смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження Україна, Житомирська область, Любарський район, село Старий Любар, місце смерті - Луганська область, місто Ровеньки, смт. Пролетарський; смерть настала 14 червня 2018 року внаслідок хронічної сердечної недостатності 2Б-ІІІ, дифузного кардіосклерозу, ішемічної хвороби серця.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками процесу до Апеляційного суду Одеської області в тридцятиденний термін через Малиновський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя: Ю.В. Тополева

10 грудня 2018 року