Справа №489/69/18
Провадження №2/489/997/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 травня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста ОСОБА_1 у складі:
головуючого судді Румянцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань ОСОБА_2,
за участю: позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_4, який помер 21.04.2013 року, оскільки належним чином воно не оформлено.
Позивач у судовому засіданні зменшив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на ? частину квартири.
Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Судом ухвалено провести заочний розгляд справи.
Зясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
21 квітня 2013 року помер батько позивача ОСОБА_4, свідченням чого є свідоцтво про смерть серії І-ФП №180952.
Позивач посилається на те, що після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частки квартири АДРЕСА_1.
Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є позивач як його син та мати спадкодавця ОСОБА_5, яка відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_3.
На підставі свідоцтва про народження серії ІV № 341853 ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.10.1994 р. квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, по 1/3 частки на кожного.
20 листопада 1998 року ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право власності за законом після смерті ОСОБА_7 на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, зареєстровано в реєстрі за № 2-1149.
23 листопада 1998 року ОСОБА_8 отримала свідоцтво про право власності за законом після смерті ОСОБА_9, на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, зареєстровано в реєстрі за № 2-1161.
Після смерті ОСОБА_8, яка померла 28.03.2005 року, свідоцтво про право на спадщину видано на ? частки квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та на ? частки квартири АДРЕСА_1 видано ОСОБА_10
Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частки спадкового майна не видано.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, сформованого 18.04.2018 р. ? частка квартири АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_10 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.06.2008 р. виданого другою Миколаївською державною нотаріальною конторою та ? частки квартири АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_8 на праві приватної власності.
08 серпня 2018 року ОСОБА_3 подав заяву про прийняття спадщини за законом до другої Миколаївської державної нотаріальної контори.
Постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій від 27.07.2016 року винесеної державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 було відмовлено позивачу про видачу свідоцтва про право спадщину за законом, оскільки спадкодавець ОСОБА_4 не зареєстрував своє право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1.
Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 430/2013 до майна померлого 21 квітня 2013 року ОСОБА_4 Вікторовича СР № 54857832 від 08.08.2013 р.
Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.
Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Позивач, у відповідності з вимогами ст. 1269 Цивільного кодексу України, подав до другої Миколаївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія спадкової справи 430/2013 до майна померлого 21 квітня 2013 року ОСОБА_4 Вікторовича СР № 54857832 від 08.08.2013 р.
Таким чином, позивач є спадкоємцем за законом після смерті батька на ? частки квартири АДРЕСА_1.
За змістом статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючі відсутність у позивача вирішити спір в позасудовому порядку, доведеність та обґрунтованість заявлених вимог, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 372, 392, 1216-1218, 1223, 1241, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 259, 264-268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
Позов ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті його батька ОСОБА_4, який помер 21.04.2013 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Ленінський районний суд міста ОСОБА_1.
Суддя Ленінського районного
суду міста ОСОБА_1 Румянцева
Повний текст судового рішення складено «31» травня 2018 року.