г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1378/18
Номер провадження 2/213/857/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

секретар судового засідання - Ладухіна І.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконкому Інгулецької районної у місті ОСОБА_3 ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для прийняття спадщини після смерті її дядька ОСОБА_4, який помер 15 травня 2014 року.

В обгрунтування предявлених вимог зазначила, що 15 травня 2014 року помер її дядько - ОСОБА_4, який був рідним братом матері позивача ОСОБА_5 (у дівочості «Леонова») ОСОБА_6, яка померла 08 січня 2006 року. Після смерті дядька відкрилася спадщина у виді квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Гірників (до перейменування вул. 50 років Жовтня)АДРЕСА_1. На день відкриття спадщини інших осіб, які б мали зареєстроване місце проживання зі спадкодавцем за вказаною адресою, не було. Дружина померлого ОСОБА_7 померла раніше 30 червня 2013 року.

Їй було відомо, що після смерті ОСОБА_4 питанням прийняття спадщини займався його син ОСОБА_8, як спадкоємець першої черги за законом. Оскільки він мешкав в Росії, то збирав документи, надавав довіреність на оформлення спадщини в Україні, але на початку 2018 року вона довідалася про те, що з особистих причин син спадкодавця спадщину не оформив. Зазначила, що вона мало спілкувалася з братом, оскільки він мешкав в Росії, в наступному через своїх знайомих передав для неї документи, що стосуються спадкового майна, і вона у квітні 2018 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі її заяви було заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Зазначила, що строк нею пропущений з поважних причин, оскільки вона не знала, що син спадкодавця, який був єдиним спадкоємцем першої черги, не прийняв спадщину, і не мала можливості знати про це достоменно. Вказує, що інших спадкоємців за законом чи заповітом, які б мали право на обовязкову частку спадкового майна, немає.

Представник відповідача Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, відзив на позов відповідач не надав, при цьому надав заяву про розгляд справи за без участі представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду /а.с.28, 42/.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених в позові, просила задовольнити.

Представник позивача також підтримала позовні вимоги, суду пояснила, що інших спадкоємців, крім сина - ОСОБА_4 після смерті спадкодавця немає, останній відмовився від прийняття спадщини на користь двоюрідної сестри ОСОБА_1, але оскільки він мешкає в Російській Федерації, то заява про відмову була передана позивачу тільки у 2018 році, тому вони вважають причину пропуску строку звернення до нотаріальної контори поважною, та просять позовні вимоги задовольнити.

Позивач в порядку ст.92 ЦПК України була допитана судом в якості свідка у справі, та повідомила, що їй було відомо, після смерті її дядька залишилася квартира, але вона вважала, що квартиру має успадкувати його син, оскільки був єдиним спадкоємцем першої черги. Тому вона звернулася до нотаріуса лише після отримання відмови племінника від спадщини на її користь.

Вислухавши позивача, яка була також допитана в якості свідка, її представника, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище «Полякова») ОСОБА_9 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_10, що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с.13/ та копією свідоцтва про одруження /а.с.14/ відповідно.

Родинні відносини матері позивача - ОСОБА_10 (до одруження «Леонової») із спадкодавцем ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвами про їх народження, з яких вбачається, що батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_11 є ОСОБА_12 та ОСОБА_13, отже матір позивача ОСОБА_10 та спадкодавець ОСОБА_4 були рідними братом та сестрою, а ОСОБА_4 був дядьком позивача зі сторони матері /а.с.9-11/.

Згідно з копією свідоцтва про народження ОСОБА_8 серія VII-ИВ № 316632, виданого 13.05.1992 року, ОСОБА_14 є сином спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_7 /ас.18/.

Судом встановлено, що дружина спадкодавця ОСОБА_7 померла 30.06.2013, матір позивача, яка була рідною сестрою спадкодавця, - ОСОБА_10 померла 08.01.2006, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть останніх /а.с.7, 12/.

Встановлено, що 15 травня 2014 року помер ОСОБА_4, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть /а.с.6/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. 50 років Жовтня (на теперішній час вул. Гірників)АДРЕСА_1, яка належала померлому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 31.07.1992 Пятою криворізькою державною нотаріальною конторою, та зареєстрованого в БТІ за № 2-2445 в реєстровій книзі № 20-175-786. Належність спадкодавцю нерухомого майна підтверджено архівною довідкою КП ДОР «Криворізьке БТІ» /а.с.15/.

Встановлено, що спадкоємцем за законом 1-ої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є син померлого - ОСОБА_8 /а.с.18/, який склав заяву до компетентних органів України, з якої вбачається, що претензій на спадкове майно після смерті батька ОСОБА_4 він не має, не заперечує проти оформлення спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті батька, племінницею останнього ОСОБА_1 /а.с.19/.

Оскільки ОСОБА_8 не заперечує проти прийняття спадщини позивачем, інших спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_4 не було, відповідно до ч.3 ст.1266 ЦК України, якою визначено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім матері, батькові (сестрі, брату спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини, позивач має право на спадкування за законом за правом представлення, оскільки є племінницею спадкодавця.

Згідно з інформацією, наданою на виконання ухвали суду від 19.06.2018 про витребування доказів Пятою криворізькою державною нотаріальною конторою, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена 10 квітня 2018 року за заявою позивача ОСОБА_1 Інші спадкоємці померлого ОСОБА_4 до Пятої криворізької державної нотаріальної контори не зверталися, заяви про прийняття або відмову від спадщини не подавали, свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 не видавалися /а.с.40-41/.

Встановлено, що 13.01.2018 позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дядька ОСОБА_4, померлого 15.05.2014, постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено в зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини /а.с.17/.

Відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно за спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як визначено ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 цієї статті якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, який помер 15.05.2014, почав відлік відповідно з дати його смерті - 15.05.2014, та з врахуванням положень ч.2 ст.1270 ЦК України на день звернення позивача до нотаріуса з відповідною заявою, сплинув.

Враховуючи те, що позивач подала заяву про прийняття спадщини після смерті дядька ОСОБА_4 після спливу встановленого ст.1270 ЦК України строку, становою нотаріуса від 04.05.2018 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 позивачеві було відмовлено /а.с.17/.

Згідно зі ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.24) розяснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому суд враховує, що в законодавстві не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини, їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до ст.1277 ЦК України спадщина може бути визнана відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини і може перейти у власність територіальної громади. На теперішній час спір про спадкове майно відсутній і спадщина не визнана відумерлою.

В постанові від 26 вересня 2011 року №6-85цс12 Верховний Суд України, висловив свою правову позицію у справі відповідної категорії, де посилаючись на те, що оскільки право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, прийшов до висновку, що правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Законодавство не встановлює перелік поважних причин, тому вони визначаються поважними на думку суду. Головною ознакою поважних причин є те, що вони роблять своєчасне звернення про прийняття спадщини неможливим.

Судом встановлено, що позивач, достоменно знаючи про те, що у спадкодавця є син ОСОБА_8, вважала, що саме він прийняв у спадок належну ОСОБА_4 на праві власності квартиру, у чому довгий час була впевнена. Дізналася вона про те, що ОСОБА_8 спадщину після смерті батька не прийняв, лише у квітні 2018 року, та вже після цього звернулася до нотаріальної контори. Отже, коли позивач дізналася, що син її рідного дядька не скористався своїм правом на прийняття спадщини, встановлений законом строк для її прийняття вже був пропущений.

Ці обставини підтверджуються поясненнями позивача, наданими суду як свідком в порядку ст.92 ЦПК України в судовому засіданні та матеріалами спадкової справи. Тому суд вважає, що шестимісячний строк звернення з заявою для прийняття спадщини після смерті дядька позивачем пропущений з поважних причин, пов'язаних з об'єктивними обставинами (зокрема проживанням спадкоємця першої черги в іншій країні, неприйняттям ним спадщини після смерті батька). При цьому суд враховує похилий вік позивача, та приходить до висновку про доцільність захисту прав позивача та визнає причини пропуску ним строку для прийняття спадщини за законом поважними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини із порядку та строків прийняття спадщини, а також можливості визначення додаткового строку для її прийняття.

З урахуванням положень ст.8 Конституції України щодо верховенства права, та збереження справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі "Федоренко проти України" від 01.06.2006), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підлягають задоволенню у повному обсязі, так як строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин.

Враховуючи характер спору, а також те, що судовий збір позивачем сплачено в дохід держави, питання про розподіл судового збору судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 1261, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконкому Інгулецької районної у місті ОСОБА_3 ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк - два місяці з моменту набрання законної сили цим рішенням, для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті її дядька - ОСОБА_4, який помер 15 травня 2014 року, до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо скаргу не подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована та мешкає за адресою: 50089, АДРЕСА_2;

Відповідач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, 50026, м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено в судовому засіданні 20.08.2018,

Повний текст виготовлено та підписано 23.08.2018.

Суддя О.М. Нестеренко