Справа № 367/4270/16-ц Головуючий у І інстанції Саранюк Л. П.
Провадження № 22-ц/780/1832/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 29.05.2018
УХВАЛА

29 травня 2018 року м. Київ

Справа № 367/4270/16-ц

Апеляційний суд Київської області у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 (суддя-доповідач),

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

секретар судового засідання Шуляк Д.О.

позивач ОСОБА_4 (апелянт),

відповідачі - ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ірпінського міського суду Київської області, у складі судді Саранюк Л.П., від 15 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

Статтею 351 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - ЦПК України), визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого(території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 8, 9, 11 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У травні 2016 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Просив припинити право власності ОСОБА_5 на 37/200 частини та ОСОБА_6 на 37/200 частини у спільному майні, а саме квартири АДРЕСА_1 з виплатою компенсації за частки в розмірі 65 1340 грн кожному .

В обґрунтування позовних вимог посилався, що сторони є співвласниками спірної квартири. Відповідачі, яким в цій квартирі належить по 37/200 часток у квартирі не проживають, будинком не користуються, питання про розділ на окремі квартири не ставлять, крім того забезпечені житлом в с. Музичі, Києво-Святошинського району, Київської області, оскільки, крім зазначених часток, отримали спадщину по ? частини будинку в селі.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_4 з рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу. Вважав рішення суду незаконним, необґрунтованим ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки наданим доказам по справі. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Під час апеляційного провадження сторони подали до апеляційного суду спільну письмову заяву, в якій зазначили про врегулювання даного спору, на основі взаємних поступок та на умовах їм відомих, шляхом укладення мирової угоди від 29 травня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву про затвердження мирової угоди слід задовольнити.

Відповідно до статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов'язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з положеннями статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо мирова угода сторін відповідає вимогам статей 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Колегія суддів вважає, що мирова угода не суперечить закону, стосується лише прав та обов'язків сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторонам роз'яснено, що відповідно до частини 2 статі 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що подану сторонами мирову угоду слід затвердити, рішення суду першої інстанції визнати нечинним та закрити провадження у даній справі.

Тому, керуючись ст. 207, п. 5) ч. 1 ст. 255, ч. 6 ст. 259, ст. ст. 268, 367, 373, п. 3) ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 377 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Затвердити мирову угоду між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 прийшли до згоди про припинення права на частку у спільному майні квартири АДРЕСА_2.

За ОСОБА_5 припиняється право власності на 37/200 частини квартири АДРЕСА_2.

За ОСОБА_6 припиняється право власності на 37/200 частини квартири АДРЕСА_2.

Відповідачі, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не заперечують, щоб 37/200 частини квартири № 2 та 37/200 частини квартири АДРЕСА_2, які їм належать на праві власності в порядку спадкування, були виділені позивачу, ОСОБА_4, на праві власності.

Правовідносини спільної часткової власності щодо квартири АДРЕСА_2 між співвласниками припиняються.

ОСОБА_4 виплачує відповідачам вартість їх часток в наступному розмірі : ОСОБА_5 за 37/200 частини 165130,00 (сто шістдесят пять тисяч сто тридцять) грн, ОСОБА_6 за 37/200 частини 165130,00 (сто шістдесят пять тисяч сто тридцять) грн, шляхом виплати вказаних коштів з депозитного рахунку Ірпінського міського суду.

За ОСОБА_4 визнається право власності на 37/200 частини квартири №2 та 37/200 частини квартири АДРЕСА_2, які належать відповідачам.

Порядок спільного користування квартирою № 2 в будинку № 12 по вул. Островського в смт. Коцюбинське, Київської області між співвласниками припиняється.

Визнати нечинним рішення Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2018 року.

Закрити провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: