Справа №: 398/2435/17
провадження №: 2/398/299/18
РІШЕННЯ

Іменем України

"29" травня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Крімченко С.А.

при секретарі Куліковій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-

Встановив:

Представник позивача звернувся в суд з позовом про стягнення кредитної заборгованості з відповідача в сумі 12836,18 грн. і судових витрат в розмірі 1600 грн. судового збору .Позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 02.06.2011 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем, остання отримав кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту , встановленого Банком , відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою додаються до позовної заяви.

Відповідач в порушення умов договору несвоєчасно сплачував заборгованість по кредитному договору, тому виникла прострочена заборгованість, яка станом на 31.05.2017 року складає 12836,18 грн. у тому числі по:

кредиту - 1751 грн. 97 коп.

процентам - 7376 грн. 77 коп.,

пені та комісії - 2620 грн. 00 коп.,

а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф ( фіксована частина ),

- 587, 44 грн. ( процентна складова ).

В судове засідання представник позивача не зявився , подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково, просить стягнути пеню в межах строку позовної давності, а штраф не стягувати, так як штраф та пеня є подвійною цивільно-правовою відповідальностю.

Представник відповідачка ОСОБА_2 підтримує думку відповідача ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2 , суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання

Судом встановлено, що 02.06.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, який складався із анкети - заяви відповідача, Умов і правил надання банківських послуг , Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку. За цим договором позивач надав відповідачу на платіжну картку грошові кошти у вигляді кредитного ліміту, сума якого визначена в розмірі 3100 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як вбачається із анкети-заяви від 02.06.2011 року, вона містить пункт наступного змісту : «Я згоден (на), що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною та Банком договір про надання банківських послуг.».

Під час укладення договору від 02.06.2011 року були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 К України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін.

Отже, доведеним є факт, що 02.06.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким вона отримала кредит у розмірі 3100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 30,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свою згоду з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку ОСОБА_1 підтвердила у анкеті-заяві, власноручно підписавши її.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1. «Умов та правил надання банківських послуг» банк видає клієнту карту, її вид визначено в Пам'ятці клієнта (довідці про умови кредитування) і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, яка вказана в заяві.

Порядок погашення заборгованості визначено щомісячними платежами.

У звязку з тим, що позичальник не виконує свої зобовязання по кредитному договору, виникла прострочена заборгованість, яка станом на 31.05.2017 року складає 12836,18 грн. у тому числі по:

Кредиту - 1751 грн. 97 коп.

Процентам - 7376 грн. 77 коп.,

пеня та комісія - 2620 грн. 00 коп.,

а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. - штраф ( фіксована частина ),

- 587, 44 грн. ( процентна складова ).

Розмір заборгованості по тілу кредиту підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу не надано, а тому судом він приймається як достовірний.

За загальним правилом період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не може перевищувати один рік (п.1 ч.2 ст.258 ЦК України) і належні докази щодо погодження сторонами збільшення вказаного терміну позивачем суду не надано.

При цьому виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до ст.253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. Отже, аналіз норми ч.2 ст.258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду.

Згідно із представленого позивачем розрахунку розмір пені по кредитному договору № б/н від 02.06.2011 року становить 2620 грн. 00 коп.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, згідно із ч.1 ст.261 ЦК України.

У відповідності до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідачем в судовому засіданні заявлено про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені.

Позивач звернувся до суду з даним позовом 29.06.2017 року. Таким чином до стягнення підлягає пеня нарахована за 1 рік, який передував зверненню до суду, сума якої становить 1200 грн.

Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд виходить із розрахунку, наданого банком, разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідача за вищезазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст. 549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Отже, у звязку з порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня в сумі 1200 грн. 00 коп., в межах строку позовної давності, як вид цивільно-правової відповідальності, а щодо задоволення позовних вимог про стягнення штрафів в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 587 грн. 44 коп. (процентна складова) слід відмовити.

На підставі статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354, пп.15.5 пп.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає: 28025, Кіровоградська область м. Олександрія с.Звенигородка вул. Інгулецька, 34) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001 м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість по кредитному договору в розмірі 10328 грн. 74коп., яка складається: 1751 грн. 97коп. - заборгованість за кредитом; 7376 грн. 77 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею; та судові витрати у розмірі 1287 грн.45 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено 04.06.2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А.Крімченко