Справа № 489/1829/18
Номер провадження 2/489/1489/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Мазницька Н.Ю.,

за участю:

представника позивачів - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2018 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися з позовом ОСОБА_4 міської ради, яким просили визнати за ними право власності за кожним на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5.

Свої вимоги мотивували тим, що 13.05.2017 року померла - ОСОБА_5, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири. Позивачі ОСОБА_2 (онука померлої) та ОСОБА_3 (син померлої) звернулись до приватного нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцями не надано правовстановлюючі документи про належність цього майна спадкодавцю.

Згідно Ухвали від 05.04.2018 року позовну заяву залишено без руху.

16.04.2018 року Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до Ухвали від 16.04.2018 року витребувано у ПН ММНО ОСОБА_6 та у ОСОБА_4 міської ради документи, необхідні для встановлення обставин справи в повному обсязі.

Згідно Ухвали від 16.05.2018 року підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до розгляду по суті.

Позивачі, згідно заяви, позовні вимоги підтримали та просили про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради, згідно заяви, просив про розгляд справи без його участі, покладаючись на розсуд суду.

Згідно ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Дослідивши надані докази, судом встановлено такі факти та обставини.

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є батьками ОСОБА_11.

Таким чином, ОСОБА_11 є онукою ОСОБА_5, по лінії батька ОСОБА_9.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державу реєстрацію народження від 29.11.2017 року виданого ОСОБА_4 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області, ОСОБА_12 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2

Згідно Експертного Висновку складеного 13.12.2017 року Українським бюро лінгвістичних експертиз розбіжності в написанні прізвища позивачів та спадкодавця виникли внаслідок відхилення від правил міжмовного перетворення та нормативний запис їх прізвища українською мовою «Сливенко».

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Судом встановлено, що в особистих документах позивача ОСОБА_3 та його матері ОСОБА_5 є розбіжності в написанні прізвища та імені померлої у звязку з помилкою при перекладі з російської мови, так у Свідоцтві про народження ОСОБА_3 зазначено прізвище та імя його матері «Слівенко Наталія», в той час як в інших документах померлої зазначено її прізвище та імя як «Сливенко Наталя».

Таким чином, суд вбачає, що позивачем доведено, що ОСОБА_5,

Яка померла 13 травня 2017 року є матірю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

23 березня 2000 року ОСОБА_13 помер. Спадкоємцем після його смерті є його донька ОСОБА_11, яка має право спадкування замість свого батька за правом представлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

За життя ОСОБА_5 була виділена квартира АДРЕСА_2, передана у приватну власність розпорядженням управління комунального майна ОСОБА_4 міської ради від 24.04.2017 за № 144-р. та зареєстрована у ОСОБА_4 міжміському бюро технічної інвентаризації.

Так, згідно Свідоцтва про право власності на житло від 24.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартири АДРЕСА_1.

13 травня 2017 року померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за вищевказаною адресою.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно матеріалів спадкової справи №18/2017, заведеної ПН ММНО ОСОБА_6 після смерті ОСОБА_5, із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Інші особи із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Проте відповідно до Розяснення нотаріуса від 24.11.2017 р. позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, оскільки спадкоємцями не подані правовстановлюючі документи на спадкове майно, які підтверджують право власності спадкодавця на це майно.

Разом з тим, позивачі зазначали, що оригіналу Свідоцтва про право власності, яке підтверджує право власності ОСОБА_5 вони не мають. Дублікат вказаного Свідоцтва вони отримати не можуть, оскільки не є власниками зазначеної квартири, а підстави для поновлення Свідоцтва у звязку із смертю власника - відсутні.

За ст. 392 ЦК України лише власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу унеможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку, суд вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 13 травня 2017 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 13 травня 2017 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28.08.2018.

Суддя Н.С. Тихонова