Справа № 379/1002/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Різник Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тараща матеріали заяви ОСОБА_1, особа, яка брала участь у справі: Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області про відновлення втраченого судового провадження та видачу дубліката виконавчого листа по справі,

ВСТАНОВИВ:

До Таращанського районного суду Київської області надійшла заява представника ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження та видачу дубліката виконавчого листа по справі.

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що в провадженні Таращанського районного суду Київської області знаходилася справа № 2-а-771/2009 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області про стягнення недоотриманої щомісячної державної соціальної допомоги як «Дитині війни».

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 10.11.2009 по справі № 2-а771/2009 р. зобов'язано УПФУ в Таращанському районі Київської області провести перерахунок та виплатити ОСОБА_1 щомісячне підвищення до пенсії відповідно до ст.. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, як особі, яка має статус дитини війни за період з 26 жовтня 2008 року з урахуванням вже проведених виплат.

16 вересня 2011 року видано виконавчий лист, який до виконання органам виконавчої служби не предявлявся, оскільки заявник був впевнений, що орган Пенсійного фонду в добровільному порядку виконає рішення суду.

Проте, перерахунок пенсії управлінням Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області не було проведено у зв'язку з прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 23.11.2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою зменшено розміри виплат, що попередньо визначалися рішеннями національних судів.

Так, 03.09.2014 року Кабінетом Міністрів України з метою реалізації пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» прийнято постанову № 440, якою затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою.

На сьогоднішній день заявник має намір звернутися до Головного територіального управління юстиції у Київській області з заявою про внесення рішення суду №2-а-771/09 до реєстру Рішень виконання яких гарантується державою та про включення заборгованості по невиконанню рішення суду Пенсійним фондом.

Для підтвердження наявності даної заборгованості заявник, зобов'язаний надати належним чином завірену копію рішення суду або виконавчий лист, видай судом, який приймав рішення по справі.

В липні місяці 2018 року заявник звернувся до канцелярії Таращанського районного суду Київської області з вимогою надати йому належним чином завірену копію рішення Таращанського районного суду № 2-а-771/09, на що 02.08.2018 отримав відповідь суду про те, що в ніч з 27 на 28 квітня 2015 року в приміщенні Таращанського районного суду Київської області сталася пожежа при якій частина судових проваджень згоріли, в тому числі і провадження №2-а-771/2009.

Разом з тим, відповідно до постанови КМУ від 21.12.2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» 31.03.2017 року утворено територіальний орган Пенсійного фонду України Білоцерківське обєднане управління Пенсійного фонду Україну Київської області шляхом злиття управлінь Пенсійного фонду України у Білоцерківському районі, у місті Білій Церкві, Рокитнянському районі та у Таращанському районі Київської області.

За таких обставин, Білоцерківське об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області є правонаступником управління Пенсійного фонду України у Таращанському районі Київської області.

В судове засідання заявник не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі. Заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник Білоцерківського обєднаного управління Пенсійного фонду України Київської області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належно повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надіслав на адресу суду клопотання про доручення до матеріалів справи документи, які наявні в Білоцерківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Київської області для відновлення втраченого судового провадження. Крім того, додатково повідомляє, що згідно розпорядження начальника управління № 118425 від 07.03.2012 та протоколу від 22.03.2012 ОСОБА_1 було нараховано та виплачено у березні 2012 року суму у розмірі 4 505,59 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено.

За приписами ст. 384 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 389 КАС України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Частиною 1 ст. 390 КАС України передбачено, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку на його думку, необхідно відновити.

Для відновлення втраченого судового провадження у справі № 2-а-771/2009 р. судом використано наявні в матеріалах справи:

копію виконавчого листа № 2-а-771/2009 р., що виданий 09.11.2011 Таращанським районним судом Київської області;

копію супровідного листа від 13.11.2009 за № 2-а-771/09 р. про направлення копії постанови на адресу УПФУ в Таращанському районі;

копію паспорта заявника та картки платника податків;

копію розпорядження № 118425 УПФУ у Таращанському районі від 07.03.2012;

копію протоколу УПФУ у Таращанському районі від 22.03.2012 про індивідуальний перерахунок ОСОБА_1;

копію постанови Апеляційного суду Київської області від 26.09.2011, якою апеляційну скарги УПФУ у Таращанському районі Київської області задоволено частково та змінено постанову Таращанського районного суду київської області від 10.11.2009;

копію постанови Таращанського районного суду Київської області від 10.11.2009 по справі № 2-а-771/2009 р., відповідно до якої:

«Таращанський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Василенка О.М., в розглянувши в судовому засіданні в м. Тараща в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищеназваним позовом, мотивуючи тим, що він є дитиною війни, а тому згідно із ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» йому щомісячно, починаючи з 01.01.2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, на протязі 2006-2008 років йому вказана соціальна допомога не виплачувалась у повному обсязі, а тому він посилаючись на вказану норму Закону та рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-РП, яким були визнані неконституційними окремі Положення ЗУ «Про державний бюджет па 2007 рік», зокрема Положення п. 12 ст. 71, якою було припинено на 2007 рік дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» і приймаючи вищезгадане рішення Конституційний суд України виходив з того, що Верховна Рада не повноважена при ухваленні закону «Про державний бюджет України» включати в нього Положення про внесення змін до діючих законів України, припиняти дії окремих законів України, або будь-яким способом змінювати іншими законами України правове регулювання суспільних відносин, просить суд визнати протиправною відмову відповідача щодо виплати соціальної допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2006 року, застосувати підстави ч. 4 ст. 99 КАС України, стягнути з відповідача на її користь недоплачену їй щомісячну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 2734,90 грн. та зобовязати відповідача здійснювати нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на весь період чинності ст. 6 Закону. Крім того просить звільнити його від сплати судового збору, як постраждалого від аварії на ЧАЕС.

Відповідач надав до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволені позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», згідно якої пенсії підвищуються на 30%, мінімальної пенсії за віком є такою, що діє, але механізм реалізації її положень відсутній, а тому відповідно до розяснень Міністерства юстиції України вирішити питання про реалізацію вказаного Положення можливо лише внесенням змін в ЗУ «Про соціальний захист дітей війни». Статтею 71 Закону «Про Державний бюджет України на 2007 рік» було призупинено дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з урахуванням ст. 111 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2007 рік», яка передбачала, що у 2007 році підвищення пенсії або щомісячного грошового утримання, яке виплачується замість пенсії, згідно ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» виплачується особам, які є інвалідами, окрім тих на яких розповсюджується дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», в розмірі 50% від розміру надбавки, встановленої для учасників війни, з розрахунку 20,04 грн. на одну особу.

Крім того, з 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст.6 «Про соціальний захист дітей війни» було законодавчо врегульовано прийнятим 28.12.2007 року Законом України «Про Державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» згідно з яким внесено зміни до ст. 6 ЗУ № 2195, де визначено, що дітям війни до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Чисельність осіб, які мали статус «діти війни» у 2008 році складала 6 293 775 чол. Суму необхідних видатків з бюджету для виплати підвищення дітям війни (3 646 361,5 тис. грн.) розраховано виходячи з положень пункту 41 розділу ІІ статті ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», з розрахунку 48,28 грн. на одну особу (у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме: 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність). Органи ПФУ не мають права проводити виплати, заявлені позивачем за рахунок інших платежів.

Однак, Конституційний суд України своїм рішенням від 22.05.2008 року, визнав неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення рішення КСУ положення ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Разом з тим, рішення про відновлення дії вищезазначених законодавчих актів України у редакції, чинній до внесення змін до них, Верховною радою не приймалося. Внаслідок цього порядок обчислення пенсій та підвищень до них, передбачених вищезазначеними законодавчими актами, залишився неврегульованим.

Відтак у 2008 році обчислення підвищення до пенсії, передбаченого ЗУ «Про соціальний захист «дітей війни» здійснюється відповідно до постанови КМУ від 28.05.2008 року № 530 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян».

Отже, УПФУ у Таращанському районі діє саме в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені вищевказаними нормативно-правовими актами. Просить суд при винесенні рішення застосувати ст.ст. 99, 100 КАС України та звертає увагу на те, що положення Закону «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» діють протягом відповідного року ідо 22.05.2008 року були чинними.

Від учасників судового процесу до суду надійшли заяви про розгляд даного адміністративного позову в порядку письмового провадження, за наявними доказами. Дане не суперечить інтересам сторін та вимогам КАС України.

Судом встановлено, що позивач має статус дитини війни і посилаючись на ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» вважає, що йому щомісячно, починаючи з 01.01.2006 року, повинна була виплачуватися соціальна допомога в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Проте на протязі 2006-2008 років йому вказана соціальна допомога не виплачувалась, а тому він посилаючись на вказану норму Закону та рішення Конституційного суду України від 09.07.2007 року № 6-РП, яким були визнані неконституційними окремі Положення ЗУ «Про державний бюджет на 2007 рік», зокрема Положення п. 12 ст. 71, якою було припинено на 2007 рік дію ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», просить суд визнати протиправною відмову відповідача щодо виплати соціальної допомоги відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, починаючи з 01.01.2006 року, застосувати підстави ч. 4 ст. 99 КАС України, стягнути з відповідача на її користь недоплачену їй щомісячну соціальну допомогу за 2006-2008 роки в сумі 2734,90 грн. та зобовязати відповідача здійснювати нарахування щомісячної соціальної допомоги у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком на весь період чинності ст. 6 Закону. Крім того просить звільнити його від сплати судового збору, як постраждалого від аварії на ЧАЕС.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищується на 30% мінімальної пенсії за віком. Проте, Верховна Рада України ст. 77 Закону № 3235-4 від 20.12.2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» призупинила дію ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з метою приведення окремих норм законів у відповідність із цим Законом (№ 3235-4).

Оскільки механізм реалізації положень ст. 6 ЗУ«Про соціальний захист дітей війни» (№2195) був відсутній, Пенсійний Фонд України звернувся за розясненням до Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України, Міністерства праці та соціальної політики України.

Міністерство юстиції України підтвердило відсутність механізму реалізації положень ст. 6 Закону № 2195 та зазначило, що питання реалізації положень зазначеного закону слід вирішувати шляхом внесення змін до Закону № 2195.

Стаття 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» передбачає, що фінансове забезпечення державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

З 01.01.2008 року механізм реалізації положень ст.6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» було врегульовано шляхом внесення змін до цієї статті ЗУ «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», де визначено що « дітям війни» виплачується підвищення до пенсії в розмірі надбавки, встановленої для учасників війни, а саме 10% прожиткового мінімуму осіб, які втратили працездатність.

В звязку з цим, відповідачем позивачу з 01.01.2008 року проводилася щомісячна доплата в розмірі 47 грн. на підставі постанови КМУ від 28.05.2008 року №530 «Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян». Розмір доплати змінювався відповідно до збільшення прожиткового мінімуму.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові та службові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та Законами України.

Статтею 58 Закону України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» був затверджений прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність з 1 січня - 470 грн., з 1 квітня - 481 грн., з 1 липня 482 грн., з 1 жовтня 498 грн.

Доводи відповідача про правомірність застосування постанови Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 року для визначення розміру доплати до пенсії позивачки є необґрунтованими та суперечать ч.2 ст.19 ОСОБА_2 України, згідно якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_2 та Законами України.

Згідно ст. 8 ОСОБА_2 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має вищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України та повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст.92 ОСОБА_2 України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Статтею 113 ОСОБА_2 України передбачено, що КМ України у своїй діяльності керується ОСОБА_2 України та Законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта ОСОБА_2 України, закону України, міжнародному договору, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до положень ОСОБА_2 України, найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права та свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( статті 3,21,22).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки на підставі ст. 19 ОСОБА_2 України, посадовці органів виконавчої влади повинні діяти в межах повноважень і способом, передбаченим законодавством України, а законодавством України визначено, що фінансування ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни» проводиться з Державного бюджету України, а не з бюджету Пенсійного Фонду України, та враховуючи, що в 2006-2007 роках, тобто в той період часу за який ставляться вимоги позивачем про зобовязання відповідача нарахувати на його користь недоплачену йому щомісячну соціальну допомогу не був визначений законом механізм розрахунку підвищення пенсії, передбаченого вище згаданою статтею, та враховуючи те, що представник відповідача просить суд застосувати до даної позовної вимоги строки позовної давності, які були пропущені позивачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Перерахунок соціальної допомоги як дитині війни позивачу слід провести з дати винесення рішення № 10-рп Конституційного Суду України, тобто з 22 травня 2008 року.

Судом також не може бути взято до уваги посилання представника відповідача, як на підставу не визнання позову, відсутність достатніх асигнувань з державного бюджету на вказані виплати, оскільки згідно рішення Європейського Суду в справі «Кечко проти України» від 08.11.2005 року суд не приймає аргументів щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобовязань.

Сторони підлягають звільненню від сплати судового збору на підставі ст.4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Керуючись п. 10 ст. 3, ст.ст. 6, 9, 11, 14, 17, 89, 99, 122, 158-163, 185, 186 КАС України, ст.ст. 22, 46 ОСОБА_2 України, ст. ст. 6, 7 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», ст. 58 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10-рп, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати відмову Управління Пенсійного фонду в Таращанському районі Київської області щодо перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, як дитині війни, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», неправомірною.

Зобовязати управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі здійснити нарахування та виплату недоотриманої щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1, як дитині війни, виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, визначеної на підставі ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» за період з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року.

Від сплати судового збору сторони звільнити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Головуючий: підпис»

Будь-яких інших документів для відновлення втраченого провадження у справі заявником або учасниками справи суду не надано.

Водночас, наявних у суду документів, у тому числі копії судового рішення та виконавчого листа достатньо для відновлення втраченого провадження у цій справі.

При вирішенні питання щодо поновлення строку предявлення виконавчого листа та видачі його дубліката на підставі постанови Таращанського районного суду Київської області від 10.11.2009 по справі за № 2-а-771/2009р., суд виходить з наступного.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними визначає Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 (із змінами).

Відповідно до пункту 4 Порядку заявник подає органу державної виконавчої служби заяву про виконання рішення із зазначенням (щодо кожного рішення подається окрема заява): реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку) із зазначенням назви банку, його МФО, коду згідно з ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для перерахування коштів у готівковій формі через підприємства поштового звязку (прізвище, імя, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), якщо зазначений рахунок відсутній та ін.

До заяви додаються, зокрема, оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірена його копія).

Тобто, в Порядку чітко визначено, що заявник при подачі заяви про виконання рішення органу державної виконавчої служби, додає до заяви оригінал (дублікат) виконавчого документа або рішення суду (належним чином завірена його копія).

В звязку з чим, заява в частині видачі дубліката виконавчого листа задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 243, 248, 256, 293-295, 297, 384-390 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Відновити повністю втрачене судове провадження в адміністративній справі № 2-а-771/2009 р. за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни».

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий:ОСОБА_3