Справа № 214/7070/17
2/214/341/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 травня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_1, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру №8, загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., що розташована в будинку №11 по вул. Парковій в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з 29.09.2006 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2017 року був розірваний. В період зареєстрованого шлюбу вона придбала квартиру №8, загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., що розташована в будинку №11 по вул. Парковій в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. На даний час вона має намір продати вказану квартиру, однак позбавлена такої можливості без отримання згоди відповідача колишнього її чоловіка, оскільки квартира була придбана в період їх зареєстрованого шлюбу. Однак вона уважає, що вказана вище квартира є її особистою приватною власністю, оскільки хоча і була придбана нею в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем, проте за її особисті кошти, отримані від продажу в кінці травня початку червня 2012 року належної їй частки квартири №41, що розташована в будинку №43/9 по вул. Ватутіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та кошти, подаровані їй її батьком, отримані ним також після продажу належної йому частки у вказаній квартирі.

Позивач у підготовче судове засідання не зявилась, але надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у підготовче судове засідання також не зявився, але надав письмову заяву, в якій предявлені позовні вимоги визнав, просив суд розглянути справу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи визнання відповідачем позову на стадії підготовчого провадження, суд уважає за можливе ухвалити рішення в підготовчому засіданні за відсутності сторін, з урахуванням поданих ними заяв, зазначивши наступне.

Так, позивач та відповідач з 29.09.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.07.2017 року був розірваний (а.с.17, 18).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 08.06.2012 року позивач придбала квартиру №8, загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., що розташована в будинку №11 по вул. Парковій в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.8-9).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 11.06.2012 року, 11.06.2012 року зазначена квартира була зареєстрована за позивачем у Комунальному підприємстві Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» на праві приватної власності, про що у реєстровій книзі було зроблено відповідні записи (а.с.7).

Як убачається зі змісту позову, позивач має намір продати вказану квартиру, однак позбавлена такої можливості без отримання згоди відповідача колишнього її чоловіка, оскільки квартира була придбана в період їх зареєстрованого шлюбу. Разом з тим, позивач уважає, що вказана вище квартира є її особистою приватною власністю, оскільки хоча і була придбана нею в період зареєстрованого шлюбу з відповідачем, проте за її особисті кошти, отримані від продажу в кінці травня початку червня 2012 року належної їй частки квартири №41, що розташована в будинку №43/9 по вул. Ватутіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, та кошти, подаровані їй її батьком, отримані ним також після продажу належної йому частки у вказаній квартирі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до п. 23 Постанови пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, суд зобов'язаний з'ясувати, чи це майно може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, чи є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що спірну квартиру позивач придбала за особисті кошти, проти чого не заперечив відповідач надавши до суду заяву про визнання предявлених позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що вказана квартира є особистою приватною власністю позивача відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, зважаючи на вищевикладене, позаяк відповідач визнав предявлені позовні вимоги у повному обсязі та з матеріалів справи не вбачається, що визнання ним позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 316, 317, 319, 321, 392 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 61 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10-13, 19, 23, 76-82, 141, 200, 259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право особистої приватної власності на квартиру №8, загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 27,5 кв.м., що розташована в будинку №11 по вул. Парковій в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Попов.