Ухвала

17 серпня 2018 року

м. Київ

справа № 760/18966/15-ц

провадження № 61-41831ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 червня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зобов'язання вчинити певні дії, стягнення пені за прострочення виконання послуги згідно з договором,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через засоби поштового зв'язку 01 серпня 208 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 червня 2018 року.

На підставі касаційної скарги ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження. Як свідчить аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, вона подана з пропуском встановленого строку на касаційне оскарження. Оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена 20 червня 2018 року. Касаційна скарга ОСОБА_1 здана до поштового відділення 01 серпня 2018 року, що підтверджується поштовою накладною на поштовому конверті. Тобто з пропущенням, передбаченого статтею 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 20 липня 2018 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, особа, яка подає касаційну скаргу, на підставі частини другої статті 390 ЦПК України, заявляє про поновлення строку, і вказує, що: оскаржене судове рішення представник ОСОБА_2 отримав 10 липня 2018 року, але поштовий конверт не зберігся; 25 липня 2018 року адвокат ознайомився з матеріалами цивільної справи, однак виявив відсутність доказів надсилання оскарженого рішення та докази отримання його адвокатом; з метою надання доказів дати отримання адвокатом копії оскарженого рішення, на адресу апеляційного суду направлено адвокатський запит № 01/08 від 01 серпня 2018 року щодо надання інформації та документів щодо номеру поштового відправлення дати вручення представнику копії ухвали суду апеляційної інстанції. На підтвердження цих обставин до суду надано копію супровідного листа Апеляційного суду м. Києва від 22 червня 2018 року щодо направлення сторонам, зокрема і представнику, копії оскарженої ухвали.

Однак, вказані підстави не можна вважати поважними, адже ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів щодо отримання оскарженого судового рішення представником ОСОБА_2 10 липня 2018 року.

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції і навести інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 260, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, яка підписана представником ОСОБА_2, на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 червня 2018 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат