Справа № 229/2127/18
Провадження №2/229/632/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 р. м.Дружківка

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Панової Т.Л.

за участю секретаря

судового засідання Костіної І.В.

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що його син ОСОБА_3 приблизно п'ять років тому виїхав до Воронежської області РФ, потім переїхав до АР Крим, де мешкає зараз.

З листопада 2014 року відповідач в будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує.

Вони з дружиною змушені сплачувати комунальні послуги за трьох осіб та позбавлені можливості оформити субсидію.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в мережі інтернет, на сайті "Судова влада України", сторінка Дружківського міського суду, розділ "громадянам", оскільки за місцем реєстрації відповідач не проживає, інше місце його перебування невідоме.

Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_2 є власником будинку № АДРЕСА_1 (а.с.4).

Відомостями з домової книги, довідкою виконавчого комітету Дружківської міської ради від 05.06.2018 р. підтверджується реєстрація відповідача ОСОБА_3 в зазначеному будинку з жовтня 2014 року (а.с. 6,7,13).

Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований у будинку позивача, як член сім"ї, оскільки є його сином.

Фактично, в зазначеному будинку відповідач був лише зареєстрований і не проживав. В листопаді 2014року відповідач виїхав за межі України і більше в будинку не з"являвся, що підтверджується Актом, який складено головою територіального комітету мікрорайону № 19 «Горняк» (а.с.33), і поясненнями свідків, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є матір"ю та сестрою відповідача відповідно, і підтвердили в судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_3 в листопаді 2014року виїхав за межі України, де перебуває в теперішній час нікому не відомо. Жодного разу на зв"язок не вийшов.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування житлом в будинку АДРЕСА_1, оскільки за вказаною адресою він відсутній без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України. Відповідач покинув будинок добровільно, перешкод у користуванні будинком з боку позивача не відбувалося.

Суд вважає, що реєстрація відповідача в зазначеному будинку, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_3 таким, що втратив право користування будинком позивача.

Керуючись ст.ст. 2,4,5,10-13,76-81,259,263-265,268, 280-281, 282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_3, РНОКПП НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житлом в будинку АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд шляхом подання в 30 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т. Л. Панова