Справа № 408/1302/18-ц
УХВАЛА

25 травня 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданого в інтересах малолітньої ОСОБА_2, до Станично-Луганського селищної ради Станично-Луганського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з цим позовом в інтересах своєї дочки ОСОБА_3, в якому просить визнати за останньою право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частку квартири, розташованої за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. 5-та лінія, 43/29.

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_4 вказала, що 27 жовтня 2014 року померла ОСОБА_5 Після її смерті залишилась спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. 5-та лінія, 43/29. За життя ОСОБА_6 було складено заповіт на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_2.

10 серпня 2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_8 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину щодо частини спадкової квартири. Однак у видачі такого свідоцтва їй було відмовлено з тих причин, що нею не було надано правовстановлючих документів на квартиру, інформація про неї відсутня у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також нею не надано оригіналу заповіту, що знаходиться на руках у іншого спадкоємця, який відмовляється надати його оригінал.

До початку підготовчого судового засідання від надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності. Між тим справу розглянути за відсутності позивача неможливо.

Відповідач також надав письмову заяву, в якій погодився з вимогою позивача, просив розглядати справу за відсутності його представника. Даною заявою відповідач фактично визнав позов ОСОБА_1

Між тим суд з позицією відповідача погодитись не може, оскільки визнання ним позову суперечить вимогам діючого законодавства.

Позивачем на підтвердження факту смерті ОСОБА_9 надано свідоцтво про смерть, що видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 20 лютого 2015 року.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Наказом Міністерства юстиції України від 25 листопада 2014 року № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» визначено перелік та забезпечено переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Згідно цього наказу всі органи та підрозділи, підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідконтрольних територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та здійснити перереєстрацію. Всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не пройшли перереєстрацію, з 01 грудня 2014 року вважаються не дійсними. Положення цього нормативного акту кореспондується з ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовій режим на тимчасово окупованій території України», якою передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою вищезазначеної статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Наведене свідчить, що позивач надала в якості доказу факту смерті спадкодавця документ, що не створює жодних правових наслідків, тому цей документ в силу ст. 78 ЦПК України є недопустимим доказом.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, встановивши, що визнання відповідачем позову суперечить вимогам закону, на підставі наведеної норми закону слід відмовити у прийнятті визнання позову та продовжити розгляд справи.

Під час продовження розгляду справи, у підготовчому судовому засіданні все ж таки слід уточнити, чим підтверджується факт смерті ОСОБА_9, а також зясувати місцезнаходження другого спадкоємця для вирішення питання про залучення його до участі у справі.

Дані дії неможливо провести без участі позивача, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, тому відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 223 ЦПК України її явку слід визнати обовязковою.

Керуючись ст. ст. 223, 258-260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Для дачі особистих пояснень з приводу дійсних підстав позову, а також щодо складу осіб, які беруть участь у справі, явку ОСОБА_1 у підготовче судове засідання слід визнати обовязковою.

Відкласти підготовче судове засідання розгляд справи до 09 години 00 хвилин 20 червня 2018 року.

Розяснити позивачу, що у разі його неявки до суду без поважних причин або неповідомлення про причини неявки, її позовна заява відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України може бути залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: