Справа № 136/1386/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2018 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Белінської С.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначила, що є власником житлового будинку по АДРЕСА_1, в якому з 29.05.2012 року зареєстровано місце проживання її онуки - ОСОБА_2 В домоволодінні відповідач не проживає більше трьох років, у зв'язку з чим позивач вважає, що ОСОБА_2 втратила право на користування житлом. Оскільки відповідач не бажає самостійно знятися з реєстрації місця проживання, позивач вирішила звернутися до суду з вимогою про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житлом.

Відповідач до суду відзив не подала.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе ухвалити рішення в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_2, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав №34075888 від 10.05.2012 року (а.с. 5).

Відповідно до рішення виконкому Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області від 28.03.2016 року № 18 "Про впорядкування нумерацій будівель населених пунктів с. Росоша та селища Липовець", домоволодінню ОСОБА_1 присвоєно нову нумерацію та змінено найменування вулиці на "АДРЕСА_1".

У вказаному будинку зареєстрована ОСОБА_2, що підтверджується довідкою Росошанської сільської ради від 05.04.2018 року № 263 (а.с. 4), записом в адресній картці (а.с. 9).

Відповідач являється онукою позивача, у зв'язку із чим остання була вселена до належного позивачу домоволодіння, яка як власник цього майна надала право відповідачу користуватись ним. На вимогу власника ОСОБА_2 відмовляється добровільно знятись з реєстрації у спірному домоволодінні, при цьому не користується будинком в якому зареєстрована більше трьох років, підтвердженням чого є дані вказані в довідці Росошанської сільської ради від 05.04.2018 року № 263 (а.с. 4).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При вирішенні спорів, пов'язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм Глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилими приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України.

Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 не користується будинком в якому зареєстрована понад три роки, її слід визнати такою, що втратила право на користування зазначеним житлом, у зв'язку з чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) судові витрати у вигляді судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя С.І. Стадник