Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1060/18

Номер провадження: 2/511/496/18

10 грудня 2018 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі Міщенко М.Ю.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача СТОВ "Нива "

( позивача по зустрічному позову ) ОСОБА_3

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до СТОВ « Нива « , третя особа відділ надання адміністративних послуг Роздільнянської державної районної адміністрації Одеської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки

та по зустрічному позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива « до ОСОБА_1 , третя особа відділ надання адміністративних послуг Роздільнянської державної районної адміністрації про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою , стягненні збитків та судових витрат

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом , просить визнати договір оренди земельного паю недійсним та скасувати державну реєстрацію договору оренди. .

Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності відповідно до свідоцтва про спадщину від 31.08.2017 року , серія НМІ № 390789 , належить земельна ділянка площею 6,7436 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 :01:003:0119, яка розташована на території Яковлівської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області.

01.01.2015 року між спадкодавцем ( його бабусею) ОСОБА_4 , яка померла , про що свідчить свідоцтво про смерть серії ДС -1У 1291656 , актовий запис 146 від 27.01.2017 року та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років. Відповідач з 2015 по 2017 роки повністю здіснював розрахунки по орендній платі, але зважаючи на те , що позивач бажає сам господарювати на вказаній земельній ділянці / паї/ , то він бажає визнати договір оренди не дійсним та розірвати договір оренди , зобовязати відповідача повернути позивачу належну на праві власності земельну ділянку у стані, придатному для використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

СТОВ « Нива « звернулося з зустрічним позовом до ОСОБА_1 з вимогою не перешкодажати в користуванні вказаною земельною ділянкою , яка відповідно до свідоцтва про спадщину від 31.08.2017 року , серія НМІ № 390789 ,земельна ділянка площею 6,7436 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 :01:003:0119, яка розташована на території Яковлівської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області. належить ОСОБА_1 Вимоги мотивує ти, що ОСОБА_1 перешкоджає користуватися вказаною земельною ділянкою, хоче обробляти сам.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2, повноваження якого перевірено , первісний позов підтримали та просили задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим , що ОСОБА_1 став новим власником земельної ділянки ( А.с. 14 ) , бажає сам господарювати , на їх думку договір оренди земельного паю було укладено не добровільно, з порушенням норм чинного законодавства, а тому просять вимоги задовольнити. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Представник відповідача СТОВ "Нива" ОСОБА_3, повновадження , якого перевірено , первісний позов не визнав у судовому засіданні пояснив , що договір оренди земельної ділянки укладено добровільно, земельний пай належним чином обробляється, орендна плата зумовлена в договорі виплачується у встановлений договором термін , тобто до закінчення поточного року. Заборгованність відсутня. Підстав для визнання договору недійсним , розірвання договору оренди не встановлено , просить в задоволенні вимог відмовити. По зустрічному позову вимоги підтримав , просив вимоги задовольнити , зобо,язати ОСОБА_1 не перешкоджати користуватися земельною ділянкою.

Третя особа державне підприємство « Центр обслуговування громадян « викликалося в судове засідання належним чином , в судове засідання не являвся, надав відзив та заяву про слухання справи за їх відсутності.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив , що він згідно наданого усного доручення представляв інтереси СТОВ « Нива» при укладенні договору оренди земельного паю. Укладення договору відбувалось добровільно, всі необхідні дані були узгоджені , а саме розмір орендної плати , строки виплати , строк на який було укладено договір. Зауважень з сторони ОСОБА_4 не поступало.

Суд, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 4 ЦПК України встановлює способи захисту, які застосовуються судом та визначає, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статті 15 та 16 ЦК України передбачають право на захист цивільних прав та інтересів та захист цивільних прав та інтересів судом.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 на праві власності ( А.с. 14) , належить земельна ділянка площею 6,7436 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_1 :01:003:0119 яка розташована на території Яковлівської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області. А.с. 14,

01.01..2015 року між спадкодавцем ОСОБА_4 та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років. Акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі .(А.с.22 23) . Свої зобовязання за договором оренди спадкодавець виконав та передав відповідачу згідно Акту приймання-передачі від 01.01.2001 року, 2005 року земельну ділянку, зазначену у договорі. А.с. 16, 46. Раніше вказана земельна ділянка знаходилась у користуванні у СТОВ « Нива». Фактично було продовжено строк дії договору.

З дослідженого в судовому засіданні договору оренди вбачається, що він розроблений на підставі типового Договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 р. №220, та у ньому визначені і зафіксовані письмово всі істотні умови, зокрема термін оренди, розмір та форма орендної плати, права, обовязки та відповідальність сторін тощо. Умови орендної плати визначені у договорі, де вказано, що вона сплачується у розмірі 3 відсотки за 1 рік у термін до 20 грудня поточного року з подальшою індексацією , пов.язаною зі збільшенням вартості земельної ділянки. Також зазначено про індексацію зазначеної суми в п. 13 договору А.с. 24

Судом встановлено, що зазначений обовязок про оплату орендної плати відповідач виконав, сплачував орендну плату у повному обсязі за період 2015-2017 років, в результаті чого відсутня заборгованість А.с. 47, 55-59. Фактично орендна плата виплачувалась в набагато більшому розмірі чим передбачено договором.

Позивачем та його представниками не надано жодного доказу , який давав би суду підстави для задоволення позовних вимог.

Договір укладено добровільно, волевиявлення було з обох сторін добровільним, суд підкреслює саме добровільним. Орендна плата становить на 01.01.2015 року 3 / три / відсотки від вартості земельної ділянки . Вартість земельної ділянки встановлена А.с. 24, яка щорічно індексується. Саме від вартості земельної ділянки рахуються всі податки та розмір орендної плати.

Порушення даного договору оренди землі в частині сплати орендної плати, судом взагалі не встановлено , відповідач виконує зобовязання щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно умов договору. Дана земельна ділянка засіяна та обробляється.

Відповідно до ст.2 Закону України Про оренду землі(далі Закон) відносини, повязані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов. За змістом ст.611 ЦК України правовим наслідком порушення зобовязання є, зокрема, розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом. За умовами договору сторони дійшли згоди про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Одним із основних обовязків орендаря відповідно до ст.24 Закону України Про оренду земліє своєчасне внесення орендної плати. Цьому положенню кореспондуються умови щодо внесення орендної плати не пізніше 20 грудня поточного року.

Згідно з п. ач.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобовязані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. У свою чергу, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди ст.24 Закону Про оренду землі. Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, серед підстав припинення права користування земельною ділянкою зазначені такі як використання її не за цільовим призначенням, та систематична несплата орендної плати. Згідно зі ст.34 ЗУ Про оренду земліу разі припинення або розірвання договору оренди землі, орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п.12 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ(зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом предявлення позову про розірвання договору.

Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та і інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.81ЦПК України на сторони в процесі , в тому числі і позивача та його представників лежить обов.язок довести ті обставини на які він посилається , крім випадків відповідно до ст.82 ЦПК України .

Відповідно до вимог чинного законодавства в тому числі і ст.202-211 ЦК України вказаний договір / правочин / вчинено добровільно і він відповідає чинному законодавству. Підстав визнання недійсності вказаного договору відповідно до ст. 215 ЦК України судом не встановлено , а позивачем не надано зовсім належних доказів.

Доводи щодо того , що орендну плату виплачувало СФГ « Вікторія « , як підстави для визнання договору недійсним спростовуються договором на спільну діяльність з СТОВ « Нива» , що не заборонено законодавством. ( А.с. 143,144) Умови договору оренди виконувалися вчасно, до того ж і спадкодавець не заперчував проти отримання орендної плати від СФГ»Вікторія». Між сторонами по розміру орендної плати при укладенні договору було досягнуто відповідної згоди в добровільному порядку. Волевиявлення при укладенні правочину було добровільним та обоюдним.

Оскільки ТОВ « Нива « виконує взяті на себе зобовязання за укладеним з позивачем договором оренди землі без № від 01.01.2015 року щодо цільового використання земельної ділянки та виплати орендної плати, то вимоги позивача про те ,що даний договір необхідно визнати недійсним , зобовязати відповідача повернути позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку необхідно залишити без задоволення. В зв,язку з відмовою в задоволенні вимог первісного позивача судові витрати суд покладає на позивача.

Щодо вимог СТОВ «Нива « про зустрічному позову , суд вважає їх такими , що підлягають задоволенню.

Висновок суду грунтується на тому , що до спадкоємця переходять відповідно до ст.770 ЦК України не тільки права , але і обов.язки наймодавця .( Правонаступництво). Тобто ОСОБА_1 зобовя.язаний виконувати умови вказаного договору оренди земельного паю.

Суд відповідно до ст.152 ч.2 ЦК України в разі встановлення порушення права користування права на земельну ділянку ( ці порушення не позбавлені з правом володіння земельною ділянкою) зобов.язаний ухвалити рішення про усунення перешкод в користуванні . Факт порушення права користування паєм встановлений і вказане не заперечував і ОСОБА_1- позивач по первісному позову в судовому засіданні. Суд вважає , що вимоги СТОВ « Нива « по зустрічному позову підлягають задоволенню. Судові витрати по зустрічному позову підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1

На підставі ст.ст.202- 221,215 , 407- 409, 526,610,611,651 ЦК України, ст.ст.25,32,34 Закону України Про оренду землі, ст.96, ст.141 Земельного кодексу України, ст.17 Закону України Про плату за землю, керуючись ст.ст.12,13, 80,81,133,141,228,242-246, 258,259,263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 до СТОВ « Нива « , третя особа відділ надання адміністративних послуг Роздільнянської державної районної адміністрації Одеської області про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки відмовити повністю.

Вимоги по зустрічному позову сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива « до ОСОБА_1 , третя особа відділ надання адміністративних послуг Роздільнянської державної районної адміністрації про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити .

Зобов.язати ОСОБА_1 не перешкоджати будь яким чином або способом користуватися земельною ділянкою ( паєм ) кадастровий № :01:002:0119 площею 6,7436 га , яка розташована на території Яковлівської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області та належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів після проголошення рішення , а в разі проголошення вступної та резолютивної частини в 30 денний термін з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя А. І. Панчук

Повний текст рішення виготовлений 12.12.2018 року.