Справа № 418/177/18
РІШЕННЯ
Іменем України
17 травня 2018 року Міловський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді Чехова С.І.
при секретарі Кірічевій К.В.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судуд смт. Мілове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовною заявою у якій просить визначити йому додаткових строк для подання зхаяви ппро прийняттяф спадщини , після померлої матері ОСОБА_4, тривалістю 2 місяці.
Свою заяву обгрунтовує тим, що 28 січня 2006 року померла його мати ОСОБА_4 він є спадкорємцем. Післґя смерті матері залишилапсь спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області. Він пропустив строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що був юридично не обізнаним відповідно строків на подання заяви про прийняттяф спадщини, а також при зверненні до нотаріальної контори, зясувалось що в документах які підтвержують право на власність на земельну ділянку містяться дані власника, які не співпадають з даними спадкодавця, маєтся розбіжність у написанні прізвища його матері. При зверненні до нотаріальної контори, йолму повідомили, що потрібно встановити факт родинних відносин і він був вимушений звернутися до Старобільського районного суду для встановлення цього факту і в звязку з цим пропустив встановлений законом строк. Факт родинних відносин між ним та його матерю ОСОБА_5 було підтвержено рішення суду, що усунуло одну перепогну у набутті ним спадщини.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що в нього були поважні причини з пропуску строку для звернення до нотаріуса, оскільки після смерті матері він одразу поховав і свою рідну тітку яка жила разом з його матерю. Через рік став несчасний випадок з його сином який трагічно загинув. З своєю необізненністю він одразу і незвернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої матері.
Пресдатвник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги позивача просила їх задовольнити, оскільки причини пропуску строку позивача для подачі заяви до нотаріуса про прийняття спадщини в нього поважні.
Представник відповідача ОСОБА_3 визнав позовні вимоги позивача і не заперечував проти задоволення позовних вимог.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи а саме копію паспорта позивача з якого слід, що він є громадянином України має постійне місце реєстрації у м. Старобільськ Луганської області з 2001 року а потім у с. Чмирівка Старобільського району Луганської області . (а.с.20)
Копію паспорта представника позивача ОСОБА_2 з якого слід, що вона є грпомадянином України. (а.с.10)
Копію Рішення від 04 грудня 2017 року Старобільського районного суду Луганської області, про встановленняґ факту родинних відносин, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_5. (а.с.21)
Копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26 липня 2017 року приватного нотаріуса Міловського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_6 з якій слід, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку дляі ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилася після смерті ОСОБА_4 у звязку з пропущенним строком для прийнтяття спадщини а також не подання необхідних документи для вчинення нотаріальної дії.(а.с.22)
Копію свідоцтва про смерть ОСОБА_5 яка померла 28 січня 2006 року у віці 93 роківу с. Калмиківка Міловського району Луганської області. (а.с.23)
Копію державного акта на право приватної власності на землю на імя ОСОБА_7 виданого 22 березня 2001 року Стрільцівської сільської ради Міловського району Луганської області. (а.с.24)
Заяву голови Стрільцівської сільської ради Міловського районгу Луганської області ОСОБА_3 про те, що про визначення додаткового строку для прийняття спадщини стосовно позовної заяви позивача ознайомлений, позовні вимоги вважає обгрунтованими їх визнає і проти задоволення не заперечуює.
Однак під час відкритття провадження до підготовчого судового засідання Міловським районним судом від 2 березня 2018 року було відмовлено відповідачу у прийнятті визнання позову за позовною заявою позивача ОСОБА_1 про визнання додаткового строку на прийняття спадщини. Однак заперечень на ухвалу надано не було.
Як слід з ст. 1270 ЦПК України «Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України « Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.»
Відповідно до роз'яснень, що містяться в абзаці 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" N 8 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно висновків Верховного Суду України, які містяться у постановах від 26 вересня 2012 року, 04 листопада 2015 року та 14 вересня 2016 року, винесених за результатами розгляду справ N 6-85цс12, N 6-1486цс15 та N 6-1215цс16 відповідно, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, які містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.
Як з'ясовано, позивач мотивує пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини смертю рідної тітки та трагічної загибелі сина 12 років тому а також своєю юридичну необізнаність про строки прийняття спадщини.
З цього приводу суд зазначає, що для прийняття спадщини згідно частини першої статті 1268 ЦК України позивачу достатньо було подати нотаріусу протягом визначеного законодавством строк відповідну заяву, що не вимагає витрати значних коштів.
Отже, обставини, на які посилається позивач, виходячи зі змісту наведених вище правових приписів, висновків Верховного Суду України та роз'яснень, не може розглядатись як поважна причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не становила для позивача об'єктивних, непереборних, істотних труднощів в поданні заяви про прийняття спадщини.
Відносно визнання позовних вимог представником відповідача слід прийти до висновку, що вони суперечать закону представник відповідача не обґрунтував своє рішення з яких підстав необхідно задовольняти позовні вимоги позивача який пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідач не звернув уваги і на те, що мається ухвала суду де було відмовлено відповідачу у прийнятті визнання позову за позовною заявою позивача ОСОБА_1 про визнання додаткового строку на прийняття спадщини відносно якої також не було надано заперечень на ухвалу, з таких підстав до визнання позову представником відповідача слід відноситься кретично.
Таким чином у задоволенні позовних вимог позивачу ОСОБА_1 слід відмовити.
На підставі викладеного керуючись ст.ст.12,13,76-81, 247,263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1268,1270, 1272 ЦК України,.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Луганської області який розташований у м. Сєвєродонецьк, шляхом направлення скарги через Міловський районний суд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги на рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення буде складено 30 травня 2018 року.

Суддя С.І.Чехов