АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1-й інстанції - Фролова І.В.
№22-ц/796/7274/2018 Доповідач - Українець Л.Д.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі:

судді-доповідача Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

ШебуєвоїВ.А.,

за участю секретаря Федорчук Я.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Петровський квартал» про захист прав споживача, належне виконання умов договору, стягнення пені, -

В С Т А Н О В И В

У липні 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про захист прав споживача, належне виконання умов договору, стягнення пені.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 року позовну заяву передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду за підсудністю.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу.

Зазначає, що ним було укладено з відповідачем договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру та він мав на меті придбати квартиру для особистого користування.

Відповідно даний спір стосується захисту прав споживача, оскільки спірні правовідносини відбулися між споживачем товарів, робіт і послуг та надавачем послуг.

Вважає, що він вірно скористався правилом альтернативної підсудності за своїм місцем реєстрації, пред'явивши позов до Шевченківського районного суду міста Києва.

Указом Президента України № 452/2017 від 29.12.2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» ліквідовано апеляційний суд міста Києва та утворено Київський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві.

У відповідності до ч. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції, яка діє з 15.12.2017) передбачено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України визначено правило загальної територіальної підсудності, згідно якого позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Стаття 28 ЦПК України передбачає підсудність справ за вибором позивача.

Зокрема, згідно ч. 5ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як убачається з матеріалів справи місцезнаходженням юридичної особи ТОВ «Петровський квартал» є: Київська обл., с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 2В.

Позивачем подано позов про захист прав споживача, належне виконання умов договору, стягнення пені до Шевченківського суду міста Києва за своїм місцем проживання як споживача, скориставшись правилом альтернативної підсудності.

Передаючи позовну заяву до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду за підсудністюсуд першої інстанціївиходив з того, що спір не стосується захисту прав споживача, оскільки спірні правовідносини склалися між сторонами, як між покупцем та продавцем майнових прав на нерухоме майно, а не споживачем товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, тому позивачем при поданні позову порушено правила територіальної підсудності.

Проте з такими висновками суду не можливо погодитися з огляду на таке.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

У Законі України «Про захист прав споживачів» не визначено вичерпного переліку правових відносин, на які поширюється його дія, втім з урахуванням характеру правовідносин, які ним регулюються, та виходячи з демократичних принципів цивільного судочинства і наявності в цивільних правовідносинах такої слабкої сторони, як фізична особа - споживач, можна зробити висновок, що цим Законом регулюються відносини, які виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (оренди), надання комунальних послуг, прокату, перевезення, зберігання, доручення, комісії, фінансово-кредитних послуг тощо.

Отже, до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ним регулюються відносини між споживачами товарів і послуг та продавцями товарів і надавачами послуг, визначається механізм захисту прав споживачів товарів і послуг, а при вирішенні спорів, що виникають між учасниками таких правовідносин, цей Закон підлягає застосуванню нарівні з іншими актами цивільного законодавства України, що регулюють ті самі питання.

Як убачається з вимог позовної заяви ОСОБА_3 просив суд зобов'язати ТОВ «Петрівський квартал» належним чином виконати умови договору купівлі-продажу майнових прав, а саме провести процедуру передачі майнових прав на квартиру та стягнути пеню.

За таких обставин, висновок суду про те, що спір не стосується захисту прав споживача є хибним.

Отже, позивач ОСОБА_3, як споживач, у відповідності до ч. 5 ст. 28 ЦПК України на власний розсуд визначив місце пред'явлення позову в справі про захист прав споживачів, а саме, пред'явив позов за зареєстрованим місцем свого проживання, яким є адреса: АДРЕСА_1

Рішенням Київської міської ради від 22 січня 2015 року №34/899 затверджено офіційний довідник &q?ер;Вулиці міста Києва&q?к ;, відповідно до якого вулиця Ружинська територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене вище не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про передачу позовної заяви до Києво-Святошинського районного суду Київської області для розгляду за підсудністю, у зв'язку з непідсудністю справи Шевченківському районному суду м. Києва.

Пунктом 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Статтею 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;3) невідповідність висновків суду обставинам справи;4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи те, що судом при постановленні ухвали порушено норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, тому існують підстави для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 16 липня 2018 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повне судове рішення складено 23 серпня 2018 року.

Суддя-доповідач Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва