№ 336/2826/18
провадження № 2-о/336/111/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2018 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні, яка була уточнена в процесі розгляду справи. В заяві зазначає, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1.

Заявник перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, а фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_2 раніше перебував на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні пенсійного фонду України та отримував пенсію за віком відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

20.03.2018 р. заявник звернулась до Шевченківського об'єднаного управління ПФУ м.Запоріжжя з заявою про призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника, відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Листом №169/Ш-1 від 23.03.2018 р. Шевченківське об'єднане управління запропонувало їй надати документ, який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім'ї, а у разі неможливості надати такі документи запропоновано звернутись до суду.

За заявою ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання однією сім'єю її та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також встановити факт її перебування на утриманні чоловіка - ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою судді від 24 травня 2018 року будо відкрито провадження в справі та призначено її розгляд 19.06.2018 р.

19.06.2018 р. розгляд справи було відкладено на 20.08.2018 р. у зв'язку із зайнятістю судді в іншому провадженні.

Заявник подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та пояснення по суті заяви ОСОБА_1 (а.с.25-26).

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію заявника та заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до копії паспорта громадянина України (а.с.6) ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Бобриково Ровеньковського району Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідно до копії довідки від 14.11.2014 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.7) має статус внутрішньо переміщеної особи, яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що 21.08.1952 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.9).

Відповідно до копії довідки від 27.10.2014 року № (а.с.11), ОСОБА_2 мав статус внутрішньо переміщеної особи, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер (а.с.10).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.05.2006 року перебуває у статусі пенсіонерки, що підтверджується копією пенсійного посвідчення НОМЕР_1 (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Шевченківському об'єднаному правлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком у розмірі 1373, 00 грн. (а.с.15).

ОСОБА_2 також перебував на обліку в Шевченківському об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримував пенсію за віком, яка за квітень 2016 року склала 4433,48 грн.

Заявник зазначає, що після її виходу на пенсію та до дня смерті її чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_3, вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки не працювала, її пенсія у травні місяці склала 1452, 00 грн., а за квітень 2016 року 999,00 грн. Таким чином, єдиним джерелом існування був заробіток чоловіка позивача та згодом його пенсія, що значно перевищувала дохід, який отримувала заявник.

20.03.2018 року заявник звернулась до Шевченківського об'єднаного УПФУ м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії у зв'язку із втратою годувальника відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», однак у задоволенні вказаного звернення їй було відмовлено посилаючись на відсутність серед наданих нею документів, документу, що підтверджує факт перебування її на утриманні померлого годувальника та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту її перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 (а.с.12, 13).

У відповідності з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:встановлення фактів, що мають юридичне значення.

П.2 ч.1 ст.135 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких встановив цей факт.

Відповідно до ст.38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» члени сім'ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Згідно з ч.1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров'я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно роз'ясненням, що містяться у п. 8 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні.

Факт спільного проживання заявника разом з чоловіком ОСОБА_2 підтверджений письмовими доказами з відмітками про реєстрацію подружжя ОСОБА_2 за однією адресою як в м.Сніжне, так і в м.Запоріжжя, а факт перебування на утриманні - довідками про розмір їх пенсій.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення зазначених фактів, про що просить заявник, породжує юридичні наслідки, а саме необхідне заявнику для оформлення пенсії по втраті годувальника, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення і встановлення зазначених фактів не пов'язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити.

Керуючись ст.ст.13, 76-81, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 294, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Шевченківське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про встановлення факту проживання однією сім'єю та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) та ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Встановити факт перебування ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, фактичне місце проживання: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3) на утриманні чоловіка ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк