АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 травня 2018 року

м. Харків

справа № 636/834/17

провадження № 22-ц/790/3128/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.

суддів: Бровченка І.О.

ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Слобожанський» рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 03 квітня 2018 року, головуючого першої інстанції судді Ковригіна О.С. по справі № 636/834/17 за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Слобожанський» про визнання договору оренди землі недійсним та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Агрокомбінат «Слобожанський» (далі ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський»), після уточнення якого просив визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» 14 березня 2016 року і зобовязати відповідача повернути йому земельну ділянку загальною площею 2,9927 га. розташовану на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, що належить на праві приватної власності згідно Державного акта ОСОБА_2 І ХР № 060349 від 26.08.2003 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 221 ОСОБА_2, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування зазначав, що згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 І ХР № 060349 від 26.08.2003 р., зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 221, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки загальною площею 2,99 га., яка розташована на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області. Цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно із договором оренди землі № 827-Чк-з/16 від 14 березня 2016 року, земельна ділянка була передана позивачем в оренду ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський».

Зазначений договір оренди був укладений позивачем під впливом тяжких обставин, оскільки на його утриманні на даний момент і на момент укладення договору оренди перебуває його батько ОСОБА_3, який з 2003 року хворіє на цукровий діабет інсулінозалежний важкої форми, кетоацидоз, гіпертонічна хвороба, діабетична ангіопатія, хронічна двостороння туговухість. Безпорадний стан батька позивача потребує постійного догляду та значних матеріальних витрат на лікування. Незважаючи, що позивач працює, постійні витрати повязані з лікуванням батька та турбота про нього не дозволяють йому належним чином приділяти увагу своїй дружині та доньці і забезпечувати свою сімю. Саме тому не поглиблюючись у зміст договору оренди запропонований відповідачем позивач підписав його.

За змістом ч.1 ст.233 ЦК, правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 03 квітня 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі № 827-Чк-з/16 укладений 14 березня 2016 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» на земельну ділянку загальною площею 2,9927 га. кадастровий номер :02:000:1204, розташовану на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, що належить ОСОБА_2О, на праві приватної власності згідно Державного акта серія І ХР № 060349 від 26.08.2003 р., зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 221.

Зобовязано ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» повернути ОСОБА_2 належну йому на праві власності земельну ділянку загальною площею 2,9927 га, кадастровий номер :02:000:1204, розташовану на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Стягнуто з ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський»просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Посилається на те, що в первісно поданій позивачем копії договору в п. 2.4. розмір нормативно грошової оцінки земельної ділянки становить 139 022,29 грн. та підстава для розірвання договору вказана ним в позові була те, що на час укладення договору оренди, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передається оренду не проводилась та не зазначена у договорі оренди, що унеможливлює визначення розміру орендної плати, що тягне за собою його недійсність.

28.06.2017 року позивачем було подано уточнену позовну заяву, до якої також було додано копію спірного договору, але тепер в п. 2.4. зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 439 022,29 грн.

Вважає, що позивачем було виправлено у своєму примірнику договору оренди землі суму 439 022,29 грн. замість 139 022,29 грн.

Зазначає, що особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було укладено правочин під впливом тяжкої обставини, а тому такий правочин може бути визнано недійсним.

Судова колегія не може погодитись з таким висновком.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником земельної ділянки загальною площею 2,9927 га. кадастровий номер :02:000:1204 розташованої на території Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, що належить на праві приватної власності згідно державного акта ОСОБА_2 І ХР № 060349 від 26.08.2003 р., зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 221 (а.с. 8).

14 березня 2016 року між сторонами укладено договір оренди землі № 827-Чк-з/16 і земельна ділянка була передана позивачем в оренду ПАТ «Агрокомбінат «Слобожанський», що стверджується Актом прийому передачі (а.с. 4-6).

Згідно з ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ч. З ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що орендна плата вноситься у строки з 01 січня по 31 грудня поточного року.

Таким чином, орендна плата вноситься за кожний рік окремо у строк передбачений договором поточного року. В умовах договору не зазначено, що загальна сума орендної плати за користування земельною ділянкою повинна бути сплачена за весь час дії договору одразу.

Відповідно до платіжної відомості ОСОБА_2 своїм підписом підтвердив отримання орендної плати за користування його земельною ділянкою за 2016 рік 04.10.2016 року та 2017 рік 31.10.2017 року (а.с. 86-88, 89-91).

Отже, висновки суду стосовно порушення відповідачем своїх зобовязань щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою не відповідають дійсності.

Стосовно посилань позивача щодо підписання оскаржуваного договору під впливом тяжкої обставини, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності

тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не

на таких умовах.

Позивачем було зазначено, що він уклав оскаржуваний договір у той час, як на його утриманні на даний момент і на момент укладення договору оренди перебуває його батько ОСОБА_3, який з 2003 року перебуває у безпорадньому стані.

Матеріали справи містять виписку з історії хвороби ОСОБА_3 (а.с. 37), яка підтверджує вказані позивачем хвороби, але жодних належних та допустимих доказів того, що батько перебуває на утриманні позивача та саме через хворобу батька ОСОБА_2 уклав спірний договір на невигідних для себе умовах матеріали справи не містять.

Не доведено позивачем і наявність другої умови для застосування правил ст. 233 ЦК України вчинення правочину на вкрай невигідних для себе умовах.

Пунктом 2.4 оспорюваного договору визначено нормативну грошову оцінку землі у 139022,29 грн. (а.с. 4).

Пункт 4.1 цього договору передбачає розмір орендної плати, який складає 4485,00 грн. Такий розмір складає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка належить позивачу, визнана Міськрайонним управлінням у Чугуївському районі та м. Чугуєві Головного Управління Держгеокадастру у Харківській області станом на 01.01.2016 року у розмірі 139022,29 грн. (а.с. 19)

Оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, а норми матеріального та процесуального права застосовані неправильно, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 03 квітня 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29.05.2018 року.

Головуючий - О.М. Хорошевський

Судді - І.О.Бровченко

ОСОБА_1