Справа № 344/9940/18
Провадження № 22-ц/779/1044/2018
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю приватного виконавця,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу за апеляційною скаргою приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 на ухвалу Івано-Франківського міського суду, постановлену у складі судді Татарінової О.А. 09 липня 2018 року в м. Івано-Франківську,

в с т а н о в и в :

06 липня 2018 року приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу.

У поданні зазначив, що у нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 55482312 з виконання виконавчого листа № 344/9336/17, виданого Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 38 413,23 грн. на відшкодування матеріальної та 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Посилаючись на те, що в процесі виконання рішення суду встановлено відсутність належного боржнику майна, і останній у добровільному порядку не виконує рішення суду, приватний виконавець просив постановити ухвалу про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 липня 2018 року у задоволенні подання відмовлено.

У апеляційній скарзі приватний виконавець посилається на незаконність ухвали суду.

Судом, на думку апелянта, не було враховано того, що ОСОБА_4 не подав декларацію про доходи, не повідомив виконавця про порядок і спосіб виконання ним виконавчого документа, про наявність у нього на праві власності нерухомого та рухомого майна, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, не повідомив реквізити рахунків та про дебіторську заборгованість перед ним, і така бездіяльність свідчить про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

В засіданні суду апеляційної інстанції приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 перебуває виконавче провадження №55482312 з виконання виконавчого листа №344/9336/17, виданого Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 38 413,23 грн. на відшкодування матеріальної та 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановою від 05.01.2018 року приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження. Цією постановою зобовязано боржника подати декларацію про доходи та майно, та стягнуто 13 841,32 грн. виконавчого збору.(а.с.5)

Також постановами від 05.01.2018 року приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 накладено арешт на все нерухоме та рухоме майно боржника, а також на кошти боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках (а.с. 8-10).

05.01.2018 року ОСОБА_4 були направлені вищезазначені постанови, розрахунок винагороди приватного виконавця, інформація про права та обовязки боржника, бланк декларації про доходи та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, і ці документи отримані боржником 12.01.2018 року.

Встановлено, що в процесі виконання виконавчого листа приватним виконавцем були надіслані запити до головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, головного управління Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, управління Держпраці в Івано-Франківській області, Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України для виявлення наявності рухомого та нерухомого майна, зареєстрованого за боржником, а також отриманих ним доходів.

Згідно відповідей на вказані запити будь-яке майно у боржника відсутнє, відсутні кошти на рахунках у банківських установах та відсутні доходи.

Приватний виконавець Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 обґрунтовував подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тим, що ОСОБА_4 декларацію не подав, на даний час рішення суду не виконав, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснив. Таким чином боржник ОСОБА_4 свідомо ухиляється від обов'язку виконання рішення суду.

Приватним виконавцем у поданні зазначено, що на адресу боржника надсилались вимоги щодо явки для надання пояснень про причини невиконання рішення суду, однак ОСОБА_4 на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив, про що складено Акт приватного виконавця.

Відповідно до ст. 441 ЦПК тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

Відповідно до п.5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Тобто, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, а саме, про відсутність факту ухилення боржника від виконання зобовязань, оскільки надані приватним виконавцем документи свідчать про факт наявності не виконаного рішення суду, а не про факт ухилення боржника від його виконання.

Приватний виконавець також не подав належних та допустимих документальних доказів направлення ОСОБА_4 вимог та викликів до приватного виконавця.

Посилання приватного виконавця на те, що ОСОБА_4 не подав декларацію про доходи, не повідомив виконавця про порядок і спосіб виконання ним виконавчого документа, про наявність у нього на праві власності нерухомого та рухомого майна, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, не повідомив реквізити рахунків та про дебіторську заборгованість перед ним, що, на його думку, свідчить про ухилення від виконання рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки невиконання боржником обовязків, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», не є доказом ухилення від виконання судового рішення за відсутності доказів свідомого невиконання зобовязання.

Враховуючи вищенаведене, підстав для скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу приватного виконавця Виконавчого округу Івано-Франківської області ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 липня 2018 року - без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 22 серпня 2018 року.