Справа № 500/1140/18
Провадження № 2/500/1681/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2018 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,
за участю: секретаря судового засідання Сирбу Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному позовному провадженні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
27.02.2018 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружину. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак після розірвання шлюбу 21 жовтня 2013 року, угоди про сплату аліментів на утримання дітей між ними не досягнуто. Позивач не працює, у звязку з тим, що знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років, будь якого іншого заробітку вона не має, отримує лише соціальну допомогу по догляду за дитиною.
Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за його відсутністю не направляв, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.
Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Частина 1 ст.183 СК України визначає, що частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом.
10.09.2006 року позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 10.09.2006 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21 жовтня 2013 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано.
Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками двох дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується, відповідно, свідоцтвом про народження серії І-ЖД №105613, виданим 11.02.2008 року Кирничанською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, а також свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 480508, виданим 30.06.2016 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
Суд визнає загальновідомими обставини потреби дітей у придбанні речей першої необхідності, продуктів харчування, шкільного приладдя та форми, про що зазначає позивач у позовній заяві, як на підстави своїх вимог, а тому в силу ч. 3 ст. 82 ЦПК України ці обставини визнаються судом такими, що не потребують доказування.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, згідно яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, рівності батьків щодо обов'язку по утриманню дітей, враховуючи вимоги ст.182 СК України та виходячи зі встановленого ст.7 Закону України Про державний бюджет України на 2018 рік прожиткового мінімуму, суд вважає, що заявлений позов, з урахуванням матеріального положення обох сторін, підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до досягнення старшою дитиною повноліття, та аліменти на утримання їх малолітнього сина -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття.
Щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.ч.2, 4 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Так, у судовому засіданні встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає спільно з позивачем та знаходиться на її утриманні.
Позивач на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.
Беручи до уваги необхідність врегулювання виниклих між сторонами аліментних правовідносин на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача аліменти на утримання позивача у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно,починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ст.ст.79, 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до ст.141 ЦПК України та згідно ст.9 Закону України Про судовий збір, з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок із зарахуванням його до спеціального фонду Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 263 265 ЦПК України, ст. ст. 79, 80, 84, 180, 182, 183,191 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 в уч. 114, аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.02.2018 року і до досягнення їх малолітнім сином- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто по 27.06.2019 року.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 в уч. 114, аліменти на утримання їх малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 27.02.2018 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а саме по 19.01.2026 року.
У вказаній частині допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 в уч. 114, аліменти на утримання їх малолітнього сина -ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи з 19.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття, а саме по 27.06.2034 року.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., зарахувавши до спеціального фонду Державного бюджету України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено та підписано 29.05.2018 року.
Суддя: ОСОБА_6