АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/3479/2018
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Щербенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «РАМВУД» про відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням договору підряду,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року, постановлену під головуванням судді Рибака М.А.,-

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 грудня 2017 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та задовольнити заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення заявника та його представника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості заяви. При цьому суд вважав, що забезпечення позову у такий спосіб фактично обмежить права товариства на здійснення господарської діяльності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову»розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є стягнення із ТОВ «РАМВУД» на користь позивача 322 027 грн. 20 коп.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить накласти арешт на 100 відсотків статутного капіталу ТОВ «РАМВУД» в розмірі 200 000 грн, внесеного 05 листопада 2015 року у рівних частках - по 100 000 грн ОСОБА_2 та ОСОБА_3, шляхом заборони розпорядження та вчинення будь-яких реєстраційних дій із вказаними грошовими коштами.

Заява обґрунтована тим, що відповідачем порушені умови договору підряду, чим завдано збитків позивачу.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою, а обраний позивачем спосіб забезпечення обмежує права ТОВ «РАМВУД» щодо здійснення ним господарської діяльності.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховані фактичні обставини справи, та факт наявності у відповідача боргу, колегія суддів не приймає, оскільки на стадії розгляду заяви про забезпечення позову, суд не оцінює представлені сторонами докази на підтвердження позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 26 грудня 2017 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

УхвалуШевченківського районного суду м. Києва від 26 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 04 червня 2018 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук