РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 рокуКиївський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря Газіної О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою, відповідно до якої просить встановити факт смерті ОСОБА_2, який народився 10 квітня 1953 року, Україна, Чернігівська обл., Бобровицький р-н, с. Миколаїв, який помер 10 серпня 2018 року смт. Новий Світ, вул. Радянська, 11/3, Старобешівського р-ну, Донецької області.

В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що є дружиною ОСОБА_2, який помер 10.08.2018 року в смт. Новий Світ, Старобешівського р-ну, Донецької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначене Постановою ВРУ від 17.03.2015 № 254-ХІІІ. Зазначає, що 17.08.2018 року звернулась у Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області та отримала відмову у проведенні реєстрації смерті. Встановлення факту смерті необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть.

Заявник в судове засідання не з'явилась, відповідно до отриманої судом заяви, розгляд справи просила проводити без її участі, заяву підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява за підписом начальника відділу ОСОБА_3 від 21.08.2018. р. за № 13016/15.1-04-01, відповідно до якої розгляд справи просили проводити за відсутності представника відділу, у звязку з великим обсягом роботи у відділі. Рішення прийняти на розсуд суду, проти заявлених вимог не заперечують.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази, надані в обґрунтування заяви, дійшов висновку що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Заявник звернулась до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з заявою щодо державної реєстрації смерті її чоловіка ОСОБА_2 та видачі свідоцтва про смерть. Для державної реєстрації смерті заявником було подано свідоцтво про смерть серії ДНР № 120702 від 10.08.2018 року, видане Старобешівським районним відділом запису актів цивільного стану Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції, так званої, Донецької Народної Республіки.

ОСОБА_5 Світ, Старобешівського району, Донецької області, відповідно до розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 383802 від 16.02.1980 року, актовий запис № 2, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2

Харківським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Харківській області 17.08.2018 року № 12939/15.1-04-01 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 з підстав того, що заявником для підтвердження факту смерті предявлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеної наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві Юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Відповідно до даних свідоцтва про смерть, серії ДНР № 120702, виданого 10 серпня 2018 року Старобешівським районним відділом ЗАЦС Державної ОСОБА_4 Міністерства юстиції, так званої, Донецької Народної Республіки, 10 серпня 2018 року в смт. Новий Світ, Старобешівського району, так званої, Донецької Народної Республіки, помер ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено актовий запис про смерть № 390.

Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №43 від 10 серпня 2018 року Центру первинної медико-санітарної допомоги в Старобешівському районі Міністерства охорони здоров'я, так званої, Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 помер 10 серпня 2018 року в віці 65 років, причина смерті рак шлунку.

Заявником до суду також надано фотознімок з місця поховання ОСОБА_2 та копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання № 93.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В п. 13 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року надано розяснення, відповідно до якого заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Відповідно висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини («Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії («Mozer v. The Republic of Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає підтвердженим факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, що помер 10 серпня 2018 року в смт. Новий Світ, Старобешівського району, Донецької області, Україна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 315, 317 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Харківській області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в с. Миколаїв, Бобровицького району, Чернігівської області, Україна, та помер 10 серпня 2018 року в смт. Новий Світ, Старобешівського району, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя І.В. Ніколаєнко