Справа № 182/7217/18
Провадження № 2/0182/3370/2018
У Х В А Л А

Іменем України

12.12.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді -ОСОБА_1
за участю секретаря -ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головний сектор управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду із позовом, в якому просила усунути їй перешкоди у користуванні і розпорядженні належною їй квартирою за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку та позбавлення права користування зазначеною вище квартирою.

Ухвалою від 30.10.2018 року провадження по справі було відкрито та постановлено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк для подання відзиву від відповідача надійшла заява (клопотання) про закриття провадження по справі (а.с.20). Посилається на те, що 15.11.2018 року він добровільно знявся з реєстраційного обліку у належній позивачеві квартирі та цього ж дня його було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними штампами в його паспорті громадянина України. У звязку з цим вважає, що предмет спору по даній цивільній справі відсутній, а тому провадження підлягає закриттю.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання (Постанова Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (касаційне провадження № 61-13405св18).

Як вбачається з паспорту серії АЕ 631263, виданого Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 12.07.1997 року, громадянин України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 27.09.2005 року дійсно був зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Проте, 15.11.2018 року його було знято з реєстраційного обліку за вказаною адресою та того ж дня його місце проживання зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.21-22).

З урахуванням викладених обставин суд дійшов висновку про відсутність предмета спору по справі та необхідність закриття провадження.

Крім того, ухвалою суду від 05.10.2018 року було задоволено клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору, тому суд вважає доцільним відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 49, 141, 142, 206, 255, 256 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Головний сектор управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації закрити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Розяснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1