РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

місто Дніпро

єдиний унікальний номер судової справи 201/11210/17

номер провадження 2/201/534/2018

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська в складі судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором та

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1Ю.), посилаючись на те, що 09 жовтня 2006 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого в подальшому змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання кредитної лінії № 09.2/335-6, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15000 доларів США в порядку та на умовах встановлених договором. Банк виконав свої зобовязання перед позичальником, надавши останньому кредитні кошти, але позичальник своїх зобовязань за кредитним договором не виконує. Станом на 13 травня 2017 року заборгованість позичальника перед банком складає 26485,46 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 12485,91 доларів США; заборгованість за відсотками 13999,55 доларів США. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 26485,46 доларів США, а також судові витрати у справі (а.с.2-3).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 серпня 2017 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Ходаківському М.П. (а.с.1)

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 122 ЦПК України (у редакції від 03 серпня 2017 року) суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача.

До суду 23 серпня 2017 року надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.41).

Ухвалою судді від 23 серпня 2017 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.42).

Представник позивача, що діє на підставі довіреності від 21 грудня 2017 року (а.с. 72), подав до суду заяву, в якій наполягав на задоволенні позовних вимог та просив розглянути справу без його участі (а.с. 88). Також у матеріалах міститься відповідь на відзив, відповідно до якої представник позивача не погоджується з розрахунком заборгованості, наведеним відповідачем з урахуванням строку позовної давності, оскільки банком вимагається повернення достроково всієї суми по тілу кредиту, а тому відповідно до графіку платежів з серпня 2014 року борг по тілу кредиту становить 7115 доларів США. Також згідно із розрахунком проведеним банком заборгованість за відсотками з урахуванням строку позовної давності складає 4970,52 доларів США. Крім того, представник позивача зазначає, що не суперечить чинному законодавству стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором (а.с.69-71).

Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи у звязку з зайнятістю у іншому процесі (а.с.87), однак доказів поважності причин неявки у судове засідання представником відповідача не надано.

Ураховуючи, що відповідач належним чином повідомлялася про призначені у справі судові засідання, представник відповідача неодноразово подавала клопотання про відкладення розгляду справи, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

У матеріалах справи міститься відзив представника відповідача на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить застосувати до позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості за період з 10 січня 2010 року по 10 липня 2014 року строк позовної давності. Зокрема представником відповідача зазначено, що відповідач виконувала свої зобовязання у період із 10 листопада 2006 року по 10 грудня 2009 року. Тобто через несплату чергового платежу право на позов у банку виникло з 10 січня 2010 року. Таким чином, позивач мав строки для звернення до суду по кожному з чергових платежів. Однак банк звернувся до суду лише у серпні 2017 року. Оскільки кредитним договором передбачений саме графік щомісячного погашення кредиту та сплати відсотків відповідач вважає, що розрахунок заборгованості за тілом кредиту та сплатою відсотків може стосуватися виключно періоду з 10 серпня 2014 року. Таким чином, згідно із розрахунком наданим представником відповідача з урахуванням строку позовної давності заборгованість за кредитним договором за період з 10 серпня 2014 року по 10 травня 2017 року складає 2822 доларів США (заборгованість за тілом кредиту) та 5461,08 доларів США (заборгованість за відсотками) (а.с.63-66). Також представник відповідача зазначає, що згідно із додатковою угодою № 1 від 27 липня 2009 року сторони доповнили кредитний договір п. 3.3.10.1, відповідно до якого позичальник сплачує щомісячні платежі та нараховані відсотки за офіційним курсом гривні НБУ до долара США, який діяв на день підписання кредитного договору. Враховуючи, що курс НБУ щодо гривні станом на 09 жовтня 2006 року складав 5,05 грн., еквівалент заборгованості у національній валюті складає 41829,55 грн. З огляду на невірний розрахунок позовних вимог та неврахування банком строку позовної давності відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2006 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», назву якого в подальшому змінено на ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 09.2/33-6, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 15000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,85 % річних строком до 08 жовтня 2021 року (а.с. 5-7). При цьому сторони погодили відповідний графік погашення заборгованості, наведений у п. 1.1.1 кредитного договору, відповідно до якого погашення має відбуватись 10 числа кожного місяця платежами 83,00 доларів США із окремою сплатою річної комісії у відповідному місячному розмірі.

Пунктом 2.4 кредитного договору визначено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на фактичну заборгованість за кредитом щомісячно в останній робочий день місяця без урахування останнього робочого та послідуючих неробочих днів місяця, а також в день дострокового повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. Проценти нараховуються з розрахунку факт/360.

Згідно із п. 3.3.8 договору позичальник зобов'язувався сплачувати кредитору проценти в розмірі, передбаченому п. 1.1.1 цього договору та комісії в розмірах та порядку, визначеному п. 2.4, 2.5, 2.8 цього договору.

Пунктом 3.3.12 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями в порядку, визначеному п.1.1 цього договору.

У подальшому 27 липня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 09.2/335-6 від 09 жовтня 2006 року, за умовами якої підпункт 10 пункту 3.3 доповнено пунктом 3.3.10.1, який викладено у такій редакції «позичальник сплачує щомісячні поточні платежі за кредитним договором № 09.2/33-6 від 09 жовтня 2006 року та нараховані відсотки за офіційним курсом гривні Національного банку України до долару США, який діяв на день підписання кредитного договору, а саме 09 жовтня 2006 року, згідно графіка погашення кредиту та відсотків» (а.с.8).

У звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору станом на 13 травня 2017 року перед банком виникла заборгованість, яка згідно із розрахунком, наданим позивачем, складає 26485,46 доларів США, з яких заборгованість за кредитом 12485,91 доларів США; заборгованість за відсотками 13999,55 доларів США (а.с.14-17).

Відповідно до п. 4.4 кредитного договору у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.8, 3.3.9, 3.3.10, 3.3.12 цього договору протягом більше ніж 60 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 Цивільного кодексу України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України). Якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї (п. 3 ст. 510 Цивільного кодексу України). Позичальник зобов'язується повернути (погасити) кредитодавцеві кредит, сплатити проценти згідно умов договору.

В статті 610 ЦК України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 632 ЦК України договір укладений сторонами, містить умови, які повинні виконуватися.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже основне зобов'язання це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору.

Судом встановлено, що боржник узяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 08 жовтня 2021 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) у розмірі та строки, визначені у графіку платежів.

Отже, поряд з установленням строку дії кредитного договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання боржником кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок починальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати відсотків.

Відповідно до п. 3.3.11. договору відновлювальної кредитної лінії позичальник зобовязаний протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення кредитора згідно із п. 3.2.3. цього договору про виконання вимог п. 3.2.3.1-3.2.3.9 цього договору повернути в повному обсязі кредит, нараховані проценти з можливою неустойкою.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості видно, що відповідач останній платіж на сплату кредиту та відсотків внесла 10 грудня 2009 року, а з позовом до суду звернуся у серпні 2017 року. У відзиві на позов представник відповідача просить застосувати строк позовної давності до позовних вимог про стягнення заборгованості за період з 10 січня 2010 року по 10 липня 2014 року.

Таким чином, позивач не пропустив строку позовної давності до платежів, строк яких настав після липня 2014 р. Наслідки пропуску строку позовної давності може бути застосовано лише до частини платежів, які були прострочені станом на серпень 2014 року.

В правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 30 вересня 2015 року №6-154цс15, зазначається, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

В правовій позиції, викладеній в постанові Верховного суду України від 06 листопада 2013 року №6-116цс13, зроблено висновок, що перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Таким чином, на користь позивача має бути стягнуто залишок заборгованості по тілу кредиту в сумі 7138 доларів США (83 долари США щомісячного платежу х 86 кількість платежів за період з 10 серпня 2014 року і до закінчення дії договору) та заборгованість по відсоткам в сумі 4970,52 доларів США (2384,54 відсотків на строкову заборгованість та 2585,98 доларів США відсотків на прострочену заборгованість) згідно із наявним у справі розрахунком.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Таким чином, на користь позивача має бути стягнуто залишок заборгованості по тілу кредиту в сумі 7138 доларів США (83 долари США щомісячного платежу х 86 кількість платежів за період з 10 серпня 2014 року і до закінчення дії договору) та заборгованість по відсоткам в сумі 4970,52 доларів США (2384,54 відсотків на строкову заборгованість та 2585,98 доларів США відсотків на прострочену заборгованість).

Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4737,51 грн.

На підставі викладеного суд

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН 248760024, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29) заборгованість за кредитним договором № 09.2/33-6 від 09 жовтня 2006 року у сумі 12108,52 доларів США (дванадцять тисяч сто вісім доларів США та 52 центів), з яких заборгованість за кредитом 7138 доларів США (сім тисяч сто тридцять вісім доларів США); заборгованість за відсотками 4970,52 доларів США (чотири тисячі девятсот сімдесят доларів США та 52 центи).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН 248760024, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29) сплачений останнім судовий збір у розмірі 4737,51 грн. (чотири тисячі сімсот тридцять сім грн. 51 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04 червня 2018 року.

Суддя М.П.Ходаківський