СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м.Снігурівка

Справа № 485/285/18

Провадження № 2/485/317/18

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Забаровської С.А.,

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 в м.Снігурівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (57300, Миколаївська область, Снігурівський район, с.Кобзарці, вул.Молодіжна, 6, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (54000, АДРЕСА_1) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

установив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивувала таким. Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2013 року і до повноліття дитини. Вказане рішення суду відповідачем не виконується належним чином, оскільки відповідач сплачує аліменти нерегулярно. Згідно з довідкою Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області заборгованість відповідача по аліментам станом на 31 грудня 2017 року за період травень-грудень 2017 року становить 9 488,77грн. Посилаючись на ст. 196 СК України, позивач просить стягнути з відповідача пеню з червня 2017 року по 17 січня 2018 року у розмірі 9 159,13грн.

Позивач в судовому позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову; зазначив, що він передав позивачу майно в постійне користування в рахунок сплати аліментів на утримання доньки.

Дослідивши письмові докази у матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відстотків заборгованості.

Суд встановив, що рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2013 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 січня 2013 року і до повноліття дитини.

Згідно з актом депутата Снігурівської міської ради Миколаївської області від 09 січня 2018 року, позивач разом з дитиною проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.6).

Відповідно до довідки Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області заборгованість відповідача по аліментам станом на 31 грудня 2017 року за період травень-грудень 2017 року становить 9 488,77грн. (а.с.5).

Сімейним законодавством України передбачено призначення і виплату аліментів проводити шомісячно, тому за правилами ст. 196 СК України нарахування пені проводиться не на всю суму заборгованості, а лише на суму несплачених аліментів за той місяць, в якому стягнення аліментів не відбулося.

Визначаючи розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує Правову позицію Верховного Суду України у справі N 6- 94цс15 від 01 липня 2015 року, яка є обов'язковою до застосування, та відповідно до якої, за правовою природою пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України, пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачували. Тобто, неустойка (пеня) рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Таким чином за період з 28.05.2017 року по 31.12.2017 року загальна сума пені за несвоєчасну сплату відповідачем аліментів становить 2857,84 грн. виходячи з такого розрахунку:

- з 28.05.2017 р. по 31.05.2017 р. заборгованість по аліментах 163,52 грн. х пеня 1 % - 1,64 грн. х кількість днів 4 = сума пені 6,54 грн.;

- з 01.06.2017 р. по 30.06.2017 р. заборгованість по аліментах 1267,25 грн. х пеня 1 % - 12,67 грн. х кількість днів 30= сума пені 380,18 грн.;

- з 01.07. 2017 р. по 31.07.2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 31= сума пені 416,33 грн.;

- з 01.08.2017 р. по 31.08. 2017 р. заборгованість по аліментах 1343.00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 31= сума пені 416,33 грн.;

- з 01.09.2017 р. по 30.09.2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 30= сума пені 402,90 грн.;

- з 01.10.2017 р. по 31.10. 2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 31= сума пені 416,33 грн.;

- з 01.11.2017 р. по 30.11.2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 30= сума пені 402,90 грн.;

- з 01.12.2017 р. по 31.12.2017 р. заборгованість по аліментах 1343,00 грн. х пеня 1 % - 13,43 грн. х кількість днів 31= сума пені 402,90 грн.;

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз'яснено, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Під час судового розгляду відповідач не довів, що заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками; крім того, з наданих суду доказів не вбачається, що матеріальний та сімейний стан відповідача, як платника аліментів, є таким, що дає підстави для зменшення судом розміру неустойки. Твердження відповідача, що він передав позивачу майно в постійне користування в рахунок сплати аліментів на утримання доньки, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Ураховуючи викладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено на 31,20 % (9159,13 грн. сума, яка заявлена до стягнення позивачем, 2857,84 грн. сума, яка підлягає до стягнення з відповідача), з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 219,90 грн.

Керуючись ст. 196 СК України,ст.ст. 76-78, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

- позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити частково;

- стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: 54000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_8, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9, РНОКПП НОМЕР_1, пеню за період з 28 травня 2017 року по 31 грудня 2017 року за виконавчим листом №2/485/162/13, виданим Снігурівським районним судом Миколаївської області 08 лютого 2013 рокуу розмірі 2857,84грн. (дві тисячі вісімсот пятдесят сім грн. 84 коп.);

- стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: 54000, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в сумі 219,90 грн. (двісті дев'ятнадцять грн. 90 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України повне рішення складено 25.05.2018 р.

Суддя Т.Ю.Фортуна