Справа № 638/6520/18
Номер провадження 2 З/638/210/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря Самогньозд О. І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 Гаррієвни про забезпечення позову по цивільній справі до предявлення позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася 15.05.2017 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить суд заяву ОСОБА_3 Гаррієвни про забезпечення позову по цивільній справі до предявлення позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити повністю. Накласти заборону відчуження на наступні обєкти рухомого майна транспортні засоби, які належать на праві спільної сумісної власності заявнику ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та зареєстровані за ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) відповідно до інформації згідно баз даних, які використовує РСЦ МВС в Харківській області, щодо реєстрації транспорту, а саме: автомобіль марки Volkswagen Golf, (2015), синій, № дв. CRV 114356, Ky3. WVWZZZAUZFW249620; автомобіль ВАЗ 2109 (1987), червоний, № дв. 1, № куз. ХТА210900Н0214995; автомобіль A3ЛK 408, (1972), бежевий, № дв. 6963324, № куз. 0325324, № шас. 0191520. Заборонити субєктам державної реєстрації, державним реєстраторам та іншим органам з належними повноваженнями проводити будь які реєстраційні дії щодо державної реєстрації права власності на вищевказане майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1). Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

За змістом ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з розяснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 02 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Як убачається із заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, заявник ОСОБА_1 має намір подати позов про поділ спільного майна подружжя, при цьому просить накласти заборону відчуження на рухоме майно, а саме на автомобілі: Volkswagen Golf, (2015), синій, № дв. CRV 114356, Ky3. WVWZZZAUZFW249620; автомобіль ВАЗ 2109 (1987), червоний, № дв. 1, № куз. ХТА210900Н0214995; автомобіль A3ЛK 408, (1972), бежевий, № дв. 6963324, № куз. 0325324, № шас. 0191520.

При цьому як вбачається із заяви ОСОБА_1 (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення від 05.05.2018 р., спільним майном подружжя ще є садовий будинок, який знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, «Айболіт», садівниче товариство масиву «Новолипецький», будинок 414 А; двокімнатна квартира, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, будинок 58 Б, квартира 174; земельна ділянка для колективного садівництва, кадастровий номер :03:007:0213.

Заявник ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову належним чином не обґрунтовує необхідність забезпечення позову, не враховує збалансованість інтересів сторін, оскільки спільним майном подружжя є не тільки автомобілі, а й інше нерухоме майно, не зазначає, яке майно подружжя і в яких розмірах вона бажає поділити, не надає доказів того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; не надає суду доказів, що відповідач має намір або вчиняє діє по відчуженню спільного майна подружжя, тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151 153 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 Гаррієвни про забезпечення позову по цивільній справі до предявлення позову до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: