РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"06" грудня 2018 р. 145/1868/18

2/145/983/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивачки ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 27 липня 1997 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницької області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем в даній справі. Актовий запис № 1528.

В даному шлюбі в них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу син залишиться проживати разом з нею.

Спільне майно з відповідачем розділять добровільно.

Вона з відповідачем проживають разом, але на протязі останніх 2 років шлюбних відносин не підтримують. Підставами для звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що у них з відповідачем різні характери, вони не розуміють одне одного. У них різні погляди на шлюб та сім'ю, на взаємні права та обов'язки, внаслідок чого постійно виникали конфлікти. Вони втратили взаємні почуття, тому проживати в шлюбі не можуть.

Враховуючи вище вказані обставини, вважає, що збереження даного шлюбу суперечить її власним інтересам та інтересам відповідача. Примирення між ними неможливе.

Після розірвання шлюбу бажає залишити собі дошлюбне прізвище «Макар».

З іншим позовом до того ж відповідача з тих самих підстав з тим самим предметом до суду не зверталась.

Просить розірвати шлюб.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, про слухання справи повідомлена в установленому законом порядку. Під час попереднього засідання позов підтримувала, надала суду заяву, в якій просить позов розглянути у її відсутності, проти винесення заочного рішення заперечень не має.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі (16.11., 06.12.2018) не зявився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується адресною довідкою № 4/19848 від 29.10.2018 року, повернутими поштовими конвертами з судовими повістками на 16.11., 06.12.2018 року з відмітками "за зазначеною адресою тимчасово не проживає", які направлені за місцем його реєстрації. Відзиву на позов, заяв про відкладення судового розгляду суду не подано. Заяв про зміну місця проживання, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 8 ч. 4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

27 липня 1997 року між сторонами Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 1528 (а.с. 3).

18 квітня 2005 року у сторін народився син ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 6).

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 263-265, 273, 280 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 27 липня 1997 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 1528, розірвати.

Позивачці ОСОБА_1 після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище " Макар".

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 06 грудня 2018 року.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

У разі залишення заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку установленому цим кодексом.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.О. Кіосак