Справа № 369/5319/18
Провадження №2/369/2480/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2018 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Ковриженко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

До суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону на відчуження квартири № АДРЕСА_1, загальною площею 87,5 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Подану заяву про забезпечення позову представник позивача ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що позивач звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та неустойки за прострочення сплати аліментів, що в загальному становить 55 988,71 грн..

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 122895513 від 05 травня 2018 року ОСОБА_2 належить на праві власності двокімнатна квартира загальною площею 87,5 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.

Відповідач ухилявся від обовязку утримувати свого сина, нарахований державним виконавцем розмір щомісячних аліментів у період з 01 січня 2013 року по 01 жовтня 2016 року не сплачував та не надавав матеріальної допомоги на утримання сина.

Відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку погасити наявну заборгованість по аліментам відмовляється. Дізнавшись про наявність позову про стягнення з нього заборгованості по аліментам та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за прострочення сплати аліментів, томі він може вчинити відчуження квартири, яка належить йому на праві приватної власності.

ОСОБА_2 ніде не працює, і тому невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Враховуючи викладене, представник позивача ОСОБА_1 просив накласти арешт та заборону на відчуження квартири № АДРЕСА_1, загальною площею 87,5 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_2.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити педмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки за прострочення сплати аліментів, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина в період з 01 січня 2013 року по 01 жовтня 2016 року в розмірі 42 982,04 грн., стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина в період з 01 січня 2013 року по 01 жовтня 2016 року в розмірі 13 006,67 грн..

Однак, заявником не доведено та не надано належних доказів того, що вид забезпечення позову, який просить застосувати, є співмірним із заявленими позовними вимогами.

В поданій заяві заявником не доведено в чому існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду і чи є вона реальною.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149, 151 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за аліментами та неустойки за прострочення сплати аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в п'ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Л.М. Ковальчук