Справа № 752/378/18
Провадження № 2/752/3097/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.05.2018 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Кравченко В.А.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з коштів боржника, суд -

Встановив

ОСОБА_2 звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва із вказаним позовом, в якому просила суд зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_2, які знаходяться на пенсійній картці дог виплат рахунок НОМЕР_2 в ПАТ «Приватбанк», МФО 300711.

В обґрунтування позову позивач вказувала, що 06 листопада 2017 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуцою Тетяною Володимирівною відкрито виконавче провадження ВП №55072658. Вказана Постанова про відкриття виконавчого провадження була видана на виконання наказу Господарського суду м. Києва №910/8572/17 від 17.10.2017р. для стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району м. Києва боргу 112881,80 грн.

Позивач вказує, що в ході вказаного виконавчого провадження було накладено арешт на всі її рахунки відкриті (та які будуть відкриті в майбутньому) в ПАТ «Приватбанк», в тому числі і на пенсійну картку для виплат рахунок № НОМЕР_3. На вказану пенсійну картку зараховується пенсія призначена їй, як інваліду дитинства. 23.12.2017 року позивач спробувала розрахуватися вказаною карткою в магазині, але отримала відмову. У подальшому, в банкоматі вона теж не змогла отримати готівку. В ПАТ «Приватбанк» їй пояснили, що рух коштів по пенсійній картці обмежено на виконання вимог Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва.

Крім того позивач зазначила, що відповідно ч. 3 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст. 70 «Про виконавче провадження» з її пенсії не може бути відраховано більше ніж 20%. Той факт, що відрахування вже здійснено органами Пенсійного фонду України підтверджується тим, що відповідно до довідки про призначення субсидії мені нарахована пенсія у розмірі 4255,33 грн., а на пенсійну картку фактично перераховано на 20% менше - 3404,26 грн.

За таких обставин позивач вважає, що накладення арешту на її пенсійну картку для виплат рахунок НОМЕР_4 в ПАТ «Приватбанк» є протиправним, незаконним, здійснений з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» і підлягає зняттю.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 10.01.2018 року прийнято позовну заяву ОСОБА_2 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з коштів боржника до розгляду, відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання по даній справі на 07 лютого 2018 року на 15 годину 00 хвилин.

В підготовчому засіданні ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07.02.2018 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 13 березня 2018 року на 12 годину.

13 березня 2018 року сторони в судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим судове засідання відкладено на 03 травня 2018 року на 11 годину.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позовну заяву.

Представник Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не надав.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Маріуци Т.В. від 06.11.2017 року відкрито виконавче провадження (ВП №55072658) з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/8572/17 від 17.10.2017 року про стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Голосіївського району м. Києва боргу 112881,80 грн.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)- сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

- звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

- звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

- вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

- заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

- інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Позивач звертаючись із даним позовом посилається на порушення державним виконавцем вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» якою встановлено розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника.

Частиною 1 вказаної статті визначено розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

З частини 2 вищезазначеної статті вбачається, що З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Аналогічні положення щодо розміру відрахування з пенсії містяться в ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

В свою чергу за змістом ч. 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

З довідки Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.03.2018 року № 2835 про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_2 вбачається, що в період з 01.12.2017 року по 31.01.2018 року останній кожного місяця нарахована пенсію у розмірі 4255,33 грн. та фактично виплачена пенсія у розмірі 3104,26 грн. розмір відрахування складає 851 грн. 07 коп.

Зі змісту позовної заяви та з довідки Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.12.2017 року № 8881 вбачається, що вищевказані кошти відраховуються у зв'язку із призначенням ОСОБА_2 субсидії, а не на звернення стягнення державним виконавцем в порядку примусового виконання рішення.

Крім того, випискою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» по рахунку ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) від 28.12.2017 року за № D0GALHD4G2G2CAT5 підтверджуються те, що в період з 01.06.2017 року по 28.12.2017 року відрахувань з рахунку відповідача направлених на примусове виконання рішення державним виконавцем не здійснювалось.

Протягом розгляду справи судом не встановлено порушення вимог ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 50 «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», оскільки державним виконавцем не застосовувався такий захід примусового виконання рішення як звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 83, 141, 258, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

Вирішив

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про зняття арешту з коштів боржника - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя