Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.

з участю секретаря Левчук Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за заявою №б/н від 22.03.2014 року у розмірі 18196,55 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що відповідно до укладеної заяви №б/н від 22.03.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредиту, оскільки ним підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку».

У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 15.11.2017 року має заборгованість 18196,55 грн., яка складається з наступного: 6943,24 грн нараховано відсотків за користування кредитом; 10022,62 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 842,69 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Отже, у звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, в банку виникла необхідність звернутись з позовною заявою до суду.

В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав суду заяву, в якій позов підтримує та не заперечує проти заочного рішення у звязку з неявкою в судове засідання відповідача.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду письмові пояснення, в яких просив суд застосувати позовну давність.

Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими. Дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до наступних висновків.

З оглянутої судом заяви № б/н від 22.03.2007 р. вбачається, що 22.03.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено заяву № б/н. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості до договору № б/н від 22.03.2007 року вбачається, що станом на 15.11.2017 року має заборгованість 18196,55 грн., яка складається з наступного: 6943,24 грн нараховано відсотків за користування кредитом; 10022,62 грн. нараховано пені; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 842,69 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою у момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Ухвалення рішення суду про стягнення грошової суми за договором позики за змістом ч. 3 ст. 1049 ЦК України не припиняє обов'язку позичальника сплати проценти за користування грошима, передбачені статтею 1048, та суму, передбачену статтею 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором невстановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Як вбачається із розрахунку наданого представником позивача розрахунку заборгованості відповідач повернув суму кредиту до 01.02.2017 року, однак до вказаного числа відповідачу були нараховані відсотки, які він на даний час не сплатив.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення вимоги про стягнення з відповідача нарахованих відсотків за користування кредитом.

Щодо інших сум, які просить позивач стягнути з відповідача то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, однак суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачем здійснювали платежі, останній платіж на погашення заборгованості був здійсненний відповідачем 31.10.2017 року, що вбачається із розрахунку (а.с.8).

Тому суд приходить до висновку, що немає правових підстав застосовувати позовну давність.

Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що підстав для стягнення з ОСОБА_1, 10022,62 нарахованої пені та суми штрафів 500,00 +842,62 грн. немає, оскільки відповідач є пенсіонером та згідно епікризу має проблеми із здоров'ям.

Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява підлягає до задоволення частково шляхом стягнення з відповідача заборгованість за заявою б/н від 22.03.2007 р. в сумі 6943,24 грн., що складається із нарахованих відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого: 33000, АДРЕСА_1, ІПН:НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за заявою №б/н від 22.03.2007 року в сумі 6943 грн.24 коп., та відшкодування судових витрат в сумі 1600 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Харечко С.П.