Справа № 638/6197/17
Провадження № 2-з/638/310/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2018 року Суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В. розглянувши матеріали заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 638/6197/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова (головуючий суддя Шестак О.І..) знаходиться зазначена цивільна справа.

15.08.2018 представник позивача ОСОБА_1, звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майнл, що належить відповідачу за зустрічним позовом, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Суддя, дослідивши матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову слід повернути заявнику виходячі з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини 1 цієї статті заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником.

Разом з тим відповідно до ч.1 п. 7 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так заявником не зазначено, на яке саме рухоме та нерухоме майно відповідача за зустрічним позовом слуд слід накласти арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, оскільки матеріали цивільної справи знаходиться у провадженні судді Шестака О.І., а суддя, що розглядає заяву про вжиття заходів забезпечення позову позбавлений можливості ознайомитися з ними, не містить доказів чи обґрунтування доводів позивача про те, що виконання рішення у майбутньому може бути утруднене чи відповідач буде ухилятись від виконання такого рішення. В заяві не зазначено про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тобто підстав, що дають можливість вважати, що відповідач не виконає зобовязання.

Заява про забезпечення позову також не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано в чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть при цьому понесені позивачем.

Окрім цього, заява про забезпечення позову підписана представником позивача ОСОБА_1, однак документ, який підтверджує повноваження представника, до заяви не доданий.

З огляду на викладене, оскільки цивільна справа (позовна заява з додатками) знаходиться у провадженні судді Шестака О.І., а заявником не зазначено вид майна на який слід накласти арешт, а також не долучено документ, який підтверджує повноваження представника, суд не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку законним, доцільним та співрозмірним, та дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову.

Приписами ч.9 ст. 153 ЦПК України встановлено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 149, 151, 153, ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 638/6197/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - повернути заявнику.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районнийсуд міста Харкова протягом 15-ти днів з дня її з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: І.В. Семіряд