РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1519/18

2/609/770/2018

"10" грудня 2018 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ковтуновича О.В.

За участі:

секретаря судового засідання Сандулович О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2,

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно,

учасники справи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 29 листопада 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування, що залишилося після смерті батька - ОСОБА_4

2. Позов обгрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба позивача - ОСОБА_5. Після її смерті залишилось спадкове майно, що складається із: ? частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору, померла була членом колгоспного двору. Після її смерті відкрилась спадщина на належне її майно. Після смерті ОСОБА_5 успадкував все спадкове майно її чоловік ОСОБА_4, оскільки він був головою колгоспного двору, однак юридично його не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача - ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із: 2/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться АДРЕСА_1 Дане домоволодіння відноситься до колгоспного двору, померлий був головою колгоспного двору.

Інші частки колгоспного двору належать позивачу та відповідачу по справі, який відмовляється від своєї частки на користь позивача.

На випадок своєї смерті померлий зробив розпорядження, склавши заповіт, згідно якого призначив позивача спадкоємцем усього належного йому майна.

Єдиним спадкоємцем майна померлого являється позивач по справі, оскільки відповідач по справі відмовився від спадщини, про що представив письмову заяву.

Позивач зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, про що отримала відмову у якій зазначено, що «у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку».

На підставі викладеного, позивач просить позов задоволити та визнати за нею, як спадкоємцем першої черги спадкування, право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті батька - ОСОБА_4

ІІ. Інші процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 30 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 10.12.2018 року.

4. У судове засідання сторони не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

5.Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Із свідоцтва про смерть (повторне) cерії НОМЕР_5 від 31.10.2018 року, що видане Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба позивача - ОСОБА_5

7. Згідно свідоцтва про смерть cерії НОМЕР_6 від 03.10.2014 року, що видане Суразькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 помер батько позивача - ОСОБА_4

8. Із свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 08.07.1987 року, виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів №130 від 22.05.1987 року вбачається, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 Шумського району Тернопільської області, реєстровий напис №347 від 08.07.1987 року, належить колгоспному двору, головою якого є померлий ОСОБА_4

9. Згідно архівного витягу із погосподарської книги НОМЕР_9 Суразької сільської ради Шумського району Тернопільської області за 1986-1990 роки вбачається, що станом на 01.07.1990 року у домоволодінні, яке знаходиться у с.Сураж були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 (голова сім'ї) ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 (члени сім'ї).

Отже, померлим ОСОБА_4 і ОСОБА_5, відповідачу ОСОБА_2, належало по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_2 Шумського району Тернопільської області, однак останній відмовився від особистого права власності у колгоспному дворі на частину вищевказаного житлового будинку на користь позивача, оскільки спадщину у визначений законом строк вони не прийняли, що стверджується відповідною заявою від 31.10.2018 року.

10. Із довідки про технічні показники об'єкта нерухомого майна №261 виданої 29.10.2018 року КП «Шумське БТІ» вбачається, що за померлим ОСОБА_4 зареєстрований житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_3 Шумського району Тернопільської області, на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів №130 від 22.05.1987 року.

11. Померлий ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений секретарем Суразької сільської ради 23.09.2008 року, реєстраційний запис №372, згідно якого заповів майно позивачу - ОСОБА_1

12. Судом було встановлено, що позивачем ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться АДРЕСА_1

13. Згідно досліджених матеріалів справи судом було встановлено, що померлий ОСОБА_4, являється батьком позивача ОСОБА_1, що стверджується: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №6 від 26.07.2011 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №4 від 26.07.2011 року, свідоцтвом про народження (повторне) серії НОМЕР_7 від 07.05.2008 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу (повторне) серії НОМЕР_8 від 07.05.2008 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін (доповнень) № 6 від 26.07.2011 року, свідоцтвом про зміну імені (повторне) серії НОМЕР_10 від 27.10.2015 року, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 Сімейного кодексу України №1 від 31.10.2018 року.

14. Із довідки №1411 від 31.10.2018 року виданої Шумською міською радою Шумського району Тернопільської області вбачається, що позивач ОСОБА_1, проживала разом із своїм померлим батьком ОСОБА_4, однак без реєстрації, що дає підставу вважати позивача такою, що прийняла спадщину в силу ст.1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем - ОСОБА_4

ІV. Оцінка Суду.

15. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206,207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав (див. пункт 4), таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

16. У відповідності до ст. 112 ЦК Української РСР, майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

17. Відповідно до ст.120 ЦК Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

18. На підставі статей 1216,1217,1218 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

19. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

20. Із ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

21. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

22. Відповідно до абз.3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

23. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

24. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

25. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. . Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

27. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоєців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу

28. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права.

29. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

30. У зв'язку із чим, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями в нотаріальній конторі не може, його право підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

31. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на житловий будинок з господарськими будівлями не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

32. Позивачем при подачі позову було сплачено 705 грн. 00 коп. судового збору. Позивач просить не застосовувати до ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК, а всі судові витрати покласти на неї.

З цих підстав,

Керуючись статтями 15, 16, 328, 1216-1218, 1233, 1235, 1268 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263 - 265 Цивільно процесуального кодексу, ст.ст. 120, 112 ЦК Української РСР суд суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_4, НОМЕР_1, код НОМЕР_2) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, житель АДРЕСА_4, НОМЕР_3, код НОМЕР_4) про визнання права власності на спадкове майно - задоволити повністю.

2. Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителька АДРЕСА_4, НОМЕР_1, код НОМЕР_2) в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_5

3. Не застосовувати до ОСОБА_2 вимоги статті 141 ЦПК.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шумський районний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення складено 10 грудня 2018 року.

Суддя: О. В. Ковтунович