Справа № 242/2447/17
Провадження № 2-п/752/26/18
У Х В А Л А

Іменем України

23 серпня 2018 року Селидівський міський суду Донецької області у складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове цивільну справу за заявою представника відповідача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 242/2447/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

12.10.2017 року Селидівським міським судом Донецької області було ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було задоволено, шлюб, зареєстрований 10 листопада 2001 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1473, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

06.08.2018 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про скасування заочного рішення від 12.10.2017 року та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження. В обґрунтування заявлених вимог про скасування заочного рішення заявник послалася на те, що при подачі позову про розірвання шлюбу, позивачем завідомо невірно було вказано адресу проживання відповідача, оскільки з початку бойових дій вона була вимушена виїхати на підконтрольну українській владі територію та з серпня 2014 року мешкала з дитиною за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3. Саме на час слухання справи та винесення заочного рішення, відповідач мешкала за адресою: АДРЕСА_2. Крім того зазначено, що спільний з позивачем син, ОСОБА_4, страждає на дитячий аутизм, загальне недорозвинення 1-2 ступеню і ці обставини обумовлюють необхідність постійного цілодобового обслуговування, нагляду за дитиною. Представник відповідача категорично заперечує проти вимог позивача, так як вважає, що заочне рішення суду порушує права відповідача та права дитини-інваліда. Повідомлення про призначення судової справи відповідач за місцем проживання та повідомлення телефоном не отримувала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги про перегляд заочного рішення, просить скасувати зазначене заочне рішення з зазначених у заяві про перегляд підстав та призначити справу до судового розгляду в загальному порядку.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій зазначив, що примирення між ним та відповідачем вже неможливе, оскільки він вже уклав повторний шлюб та хоче створити нову сімю.

Заслухавши думку заявника, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.10.2017 року Селидівським міським судом Донецької області було ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено, шлюб, зареєстрований 10 листопада 2001 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1473, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

Копію зазначеного судового рішення представник відповідача ОСОБА_1П, отримав 20.08.2018 року.

Звертаючись в суд з заявою про перегляд заочного рішення заявник посилається на те, що у суду не було законних підстав для ухвалення судового рішення за позовними вимогами до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в порядку заочного розгляду, оскільки вона не була повідомлена про дату, час та місце судового засідання та те, що заочне рішення порушує її права та права дитини-інваліда.

Відповідно до правил ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не отримала судову повістку про виклик у судові засіданні, оскільки згідно повідомлення центру поштового звязку приймання поштових відправлень до м. Донецька припинено.

Матеріали справи містять заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та з урахуванням того, що він проживає на території тимчасово непідконтрольній Україні.

Як вбачається з тексту позовної заяви, поданої до суду, адреса проживання відповідача ОСОБА_2 зазначено : АДРЕСА_4.

Згідно ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться в районі проведення антитерористичної операції, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень), яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

На виконання вимог вищевказаного Закону та з урахуванням останньої відомої адреси проживання відповідача, судом здійснювалися виклики відповідача ОСОБА_2 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що свідчать роздруківки з веб-сайту, що містьтся в матеріалах справи.

Європейський суд з прав людини в п. 46 свого рішення в Справі «Устименко проти України» від 29.10.2015 року, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-Х).

Суд приймає до уваги той факт, що звертаючись до суду з заявою про перегляд заочного рішення, заявник не посилається на те, що через необізнаність відповідача про вирішення судом позовних вимог ОСОБА_3, заявлених до неї про розірвання шлюбу, вона була позбавлена можливості подати суду докази, котрі стосуються позовних вимог щодо розірвання шлюбу, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, а також не посилається на обставини, які суд міг би встановити при вирішенні спору за її участі, котрі вплинули б на правильність вирішення спору.

Суд також звертає увагу, що сторони навіть після винесення заочного рішення суду про розірвання шлюбу не намагалися відновити шлюбні відносини та налагодити стосунки, тоді як, позивачем ОСОБА_3 взагалі укладено новий шлюб і він не має наміру щодо примирення з ОСОБА_2

Доводи заявника про те, що заочним рішенням порушуються права відповідача та права дитини-інваліда, суд не може прийняти, як безумовну підставу для скасування заочного рішення, оскільки це не впливає на характер спірних правовідносин та суть прийнятого судового рішення. Крім того, в судовому рішенні було встановлено про наявність у подружжя спільної дитини, натомість предметом розгляду справи було лише розірвання шлюбу і судом не визначалося місце проживання дитини, стягнення аліментів, тощо, щоб могло вплинути на інтереси дитини .

Відтак, зазначені заявником підстави для перегляду заочного рішення, не заслуговують на увагу, як такі внаслідок яких судом було порушено законні права та інтереси ОСОБА_2, ухваленням заочного рішення за заявленими ОСОБА_3 до неї позовними вимогами про розірвання їх шлюбу, а відтак заочне рішення не підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 288, 289 ЦПК України, суд , -

у х в а л и в:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 242/2447/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 12 жовтня 2017 року по цивільній справі № 242/2447/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області в загальному порядку.

Строк на апеляційне оскарження рішення відраховується з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.М. Владимирська