РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Шмадченко С.І.,

за участю секретаря Черниш О.М.,

позивача ОСОБА_1,

представник позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_4 до ОСОБА_5»ї Сергіївни в особі законного представника ОСОБА_6, треті особи: Служба у справах дітей по Київському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради ; приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, яким просили: визначити їм додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх доньки ОСОБА_9, яка померла 10.01.2016 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 10 січня 2016 року

померла їх донька ОСОБА_9. Після її смерті відкрилася спадщина.

Вони є спадкоємцями за законом першої черги, а також малолітня донька померлої ОСОБА_5

З метою оформлення своїх спадкових прав 21.06.2016 року вони звернулися до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8 Приватним нотаріусом було розяснено, що для подання заяви про прийняття спадщини необхідно отримати інформацію щодо проживання та реєстрації на час смерті ОСОБА_9, у звязку з чим було видано на руки відповідний запит від 26.06.2016 р. № 01/01-16 адресований компетентним органам. При цьому у запиті вказано, що такі відомості необхідні для відкриття спадкової справи та оформлення спадкових прав. Однак приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_8 в порушення п.3.1-3.4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не розяснила їм їх право на подачу заяви про прийняття спадщини з огляду на те, що шестимісячний строк для її прийняття добігав кінця, та в обовязковому порядку була зобовязана завести спадкову справу.

Через похилий вік та юридичну необізнаність вони були впевнені, що вчинили всі необхідні дії для прийняття спадщини та збиралися оформлювати свідоцтво про право на спадщину. Однак, у жовтні 2017 року ними були отримані листи від приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_7 з яких вбачалося, що 21.06.2017 року було заведено спадкову справу № 14/2016 після померлої ОСОБА_9 З заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_6, як законний представник малолітньої доньки ОСОБА_5

Враховуючи положення ст.5, 63 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, нотаріус ОСОБА_7 також несла обовязок щодо сприяння позивачам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, розясненням їм прав і обовязків, попередження про наслідки вчинення нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду, а також щодо їх повідомлення про відкриття спадщини позивачів у справі.

Отже, внаслідок відсутності інформації про заведення спадкової справи приватним нотаріусом ОСОБА_7 через необізнаність з юридичними тонкощами оформлення спадкових прав та невиконання обовязків нотаріусами щодо їх повідомлення про заведення спадкової справи, розяснення їх прав й попередження про наслідки не вчинення нотаріальних дій, позивачі пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті доньки.

Викладене свідчить про наявність обєктивних та непереборних труднощів для подачі відповідної заяви у встановлені законом строки. За таких обставин, встановлений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини позивачами було пропущено з поважних причин.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_4 до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити (а.с.47)

Представник відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_3 проти позову заперечувала, посилалася на те, що позивачі не надали жодного належного доказу своїм аргументам. Вони були обізнані про необхідність звернення із заявою до нотаріуса у шестимісячний термін відповідно до ст.1270 ЦК України, оскільки оригінал свідоцтва про смерть був отриманий матірю померлої ОСОБА_4 і відповідач неодноразово виходив з нею на звязок з метою домовитись та одночасно звернутись до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Але позивачі затягували процес, оригінал свідоцтва не надали і разом звернутися до нотаріуса відмовились. У звязку з чим відповідач був вимушений отримати дублікат свідоцтва про смерть і з ним звернутись до нотаріуса в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_5»ї Сергіївни, яка є єдиною дитиною померлої і її спадкоємицею. Ті обставини на які посилаються позивачі не є для них обєктивними, непереборними, істотними труднощами на вчинення дій, які вони повинні були здійснити та не здійснили.

Приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_7 в судове засідання направила листа з проханням зазначену справу розглядати без її участі та постановити рішення на розсуд суду.(а.с.34,58)

Приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_8 та представник служби у справах дітей по Київському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд відмовляє позивачам у задоволенні позову, виходячи з наступного:

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.3 ст. 1222, ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Судом встановлено, що 10 січня 2016 року померла ОСОБА_9 (а.с.10), яка була матірю ОСОБА_5 Дір»ї Сергіївни, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_9. відкрилася спадщина на частку квартири № 216 по вул. Н.Ужвій.62 та на частку квартири № АДРЕСА_1. На час відкриття спадщини позивачі разом зі спадкодавцем не проживали.

26 червня 2016 року з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_9 до приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_7 звернувся відповідач ОСОБА_6 в інтересах своєї малолітньої дочки ОСОБА_5»ї Сергіївни, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.60). За його заявою нотаріус ОСОБА_7 завела спадкову справу № 14/2016 від 21.06.2016 р. (зареєстровано по книзі обліку та реєстрації спадкових справ під № 29).

Як убачається з листа приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8 до неї звертався ОСОБА_1 для отримання консультації по заведенню спадкової справи після смерті ОСОБА_9, яка померла 10.01.2016 р. На час консультації ОСОБА_1 не висказував побажання відкрити спадщину саме у цей час, а також не мав з собою усіх документів для відкриття спадщини. Вона розяснила процедуру відкриття спадщини, а також оголосила увесь необхідний список документів та документів для відкриття спадщини. А також одразу було здійснено запит про реєстрацію місця проживання померлої. ОСОБА_1 більше до неї не зявився, інформацію на запит не отримала. (а.с.112).

Приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_7 листом від 20.10.2017 року повідомила позивачів, що 21.06.2016 р. була заведена спадкова справа після померлої ОСОБА_9 та про те, що з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_6 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_5, що у встановлені строки позивачі до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звернулися. (а.с.76)

Адвокат ОСОБА_10 направив до нотаріуса ОСОБА_7 заяву в порядку ст.42 ЗУ «Про нотаріат» від 15.11.2017 р., якою просив зупинити вчинення нотаріальних дій в межах спадкової справи до вирішення судом справи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. (а.с.21)

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ці розяснення містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування».

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 26.09.2012 у справі №6-85цс12.

Названі позивачами причини пропуску строку для прийняття спадщини не є поважними для надання додаткового строку прийняття спадщини, яка відкрилася більш ніж як 1,5 роки тому, оскільки вони не знайшли в судовому засіданні підтвердження причин, повязаних з істотними труднощами для позивачів у прийнятті спадщини після померлої ОСОБА_1.

Отже суд вважає, що позивачами не доведено поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9.

Керуючись ст.ст. 10,12,81, 265,268 ЦПК України, ст.. 1270, ч.1 ст.1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 25 травня 2018 року.

Суддя