Провадження №2/592/461/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Мазіної К.С., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_4» про визнання зобовязання виконаним, визнання незаконним нарахування заборгованості з комісії за обслуговування кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2016 року між нею та відповідачем ПАТ «ПУМБ» в особі Сумського відділення ПАТ «ПУМБ» було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який складається із заяви №01 та умов договору комплексного банківського обслуговування. При цьому, відповідно до умов даного договору вона отримала кредит на купівлю пральної машини та холодильника в розмірі 22000грн. 00коп. строком до 12 вересня 2018 року зі сплатою 0,01 % річних за користування кредитними коштами та щомісячною платою у вигляді комісії за обслуговування кредитної заборгованості, починаючи з 10 місяця дії договору у розмірі 2,25% (495грн.00коп.). Так, п.7 договору передбачено, що період з 13.09.2016 року по 12.06.2017 року є пільговим, а з 13 червня 2017 року встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту, що зафіксована у грошовому виразі, і визначена в розмірі 495грн.00коп. Також, вона і відповідач домовилися, що щомісячний платіж за кредитним договором складатиме 1226грн. 17коп. і буде нею, позичальником, вноситись у строк до 13 числа кожного місяця. У подальшому, на виконання вищевказаного договору позикодавець відкрив для неї поточний рахунок у гривнях №5267, на який вона за період з 05 жовтня 2016 року по 12 червня 2017 року сплачувала кошти для погашення заборгованості по кредиту та відсотках, а саме: 05 жовтня 2016 року 2500грн., 08 листопада 2016 року - 2500грн., 08 грудня 2016 року - 1500грн., 12 січня 2017 року - 1500грн., 10 лютого 2017 року - 1500грн., 10 березня 2017 року - 1250грн., 12 квітня 2017 року - 3000грн.,11 травня 2017 року - 3200грн. та 12 червня 2017 року - 5276грн.20коп. Отже, усього нею за вказаним кредитним договором було сплачено 22226грн.20коп. Таким чином, .у червні 2017 року вона достроково, що не заборонено договором, виконала договірні зобов'язання, а саме: повернула кредит та сплатила нараховані відсотки до закінчення дії договору. Натомість, відповідач відмовив їй у задоволенні заявлених до нього вимог пославшись на те, що для належного виконання зобов'язань за договором вона повинна ще сплатити банку комісію за обслуговування кредитної заборгованості за період з червня 2017 року по жовтень 2017 року на суму 2030грн. 15коп.. При цьому, вимоги ПАТ «ПУМБ» з приводу стягнення з неї заборгованості по комісії є незаконними, враховуючи наступне. За положеннями абзацу третього частини четвертої ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», що була чинною на момент укладення договору у даній справі, кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є: нікчемними і не потребують визнання недійсними. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16. Таким чином, умова договору, укладеного між нею та відповідачем, про встановлення щомісячної плати у вигляді комісії за обслуговування кредиту, є нікчемною, що не створює для неї з 13 червня 2017 року жодних юридичних наслідків, у зв'язку з чим зобов'язання за кредитним договором від 12 вересня 2016 року необхідно вважати таким, що нею виконано належним чином, що свідчить про припинення даного договору з 12 червня 2017 року. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким припинити дію договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб за №01 від 12 вересня 2016 року, укладеного між нею та ПАТ «Перший український міжнародний банк» у звязку з належним виконанням нею зобовязання за даним договором, а також визнати незаконними нарахування їй банком заборгованості з комісії по обслуговуванню кредиту.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю з зазначених в позові підстав, та просили суд їх задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, надав письмові заперечення та пояснення. Відповідно до умов договору позивачу було відкрито картковій рахунок №267, пакет послуг «Кредитний» та за користування картковим рахунком встановлено, згідно тарифів Банку п.2.5.1, оформлення та обслуговування пакету послуг «Кредитний» коштує 25грн. на місяць. Суми направлені на сплату Споживчого кредиту та нараховану/ розраховану комісію за обслуговування кредитної заборгованості (за наявності такої) що розрахована за повний місяць, спрямовується на визначений Банком транзитний рахунок (2909). Сплачені позивачем суми коштів зараховуються на рахунок 2625. Тобто надмірно сплачена сума боргу позивачем спрямовувалась на картковий рахунок (2625). Банком здійснювалось договірне списання тільки суми зазначеної до сплати в певний період погашення, згідно Графіку. Залишок надмірно сплаченої суми залишався обліковуватись на картковому рахунку до наступного чергового платежу згідно Графіку погашень. За зберігання залишку сум, які не були зараховані в рахунок погашення боргу у зв'язку з відсутністю відповідної заяви позивача на дострокове погашення боргу, нараховувалась комісія за користування картковим рахунком у розмірі 25грн. Дані умови договору були погоджені позивачем особисто. Позивачем підписано Кредитний договір та графік платежів до Кредитного договору. якими зокрема позивач був ознайомлений з реальною процентною ставкою кредиту та повідомлений про абсолютне подорожання кредиту відповідно до вимог Закону України «Про захист прав споживачів». Для дострокового повернення споживчого кредиту, частина якого надана на часткову або повну оплату товару, робіт чи послуг, Клієнт повинен звернутися до Банку з метою розрахунку заборгованості за Споживчим кредитом (включаючи проценти, нараховані на суму Споживчого кредиту, що достроково повертається, а також суму комісії за обслуговування кредитної заборгованості,розраховану за повний місяць (період, який визначається від попереднього до наступного терміну/дати платежу згідно з Графіком платежів), в якому здійснюється дострокове повернення та оформити письмову заяву на дострокове повернення Споживчого кредиту за встановленою Банком формою, яка мас бути надана Банку не менше, ніж за 5 (п'ять) робочих днів до запланованої дати дострокового повернення. Після отримання заяви про дострокове повернення Споживчого кредиту, ОСОБА_4 здійснює розрахунок заборгованості Клієнта за Споживчим кредитом, а Клієнт, у відповідності до зробленого Банком розрахунку, забезпечує не пізніше дати, що передує даті дострокового повернення, перерахування на рахунок для повернення заборгованості, вказаний в Заяві на приєднання до Договору, сум грошових коштів, достатніх для повернення Споживчого кредиту, сплати нарахованих до дати дострокового повернення процентів, сплати суми комісії за обслуговуваннякредитної заборгованості, інших належних до сплати платежів згідно з умовами Договору. У випадку неподання Клієнтом заяви про дострокове повернення Споживчого кредиту або подання з порушенням вимог цього пункту Договору, кошти, що були перераховані Клієнтом з метою дострокового повернення заборгованості, продовжують обліковуватись на рахунку для повернення Споживчого кредиту до їх списання Банком з метою погашення заборгованості за Договором, в тому числі для здійснення платежів в терміни/дати, визначені Графіком платежів. Враховуючи зазначені вимоги Кредитного договору, позивач сплатила лише частину боргу. Будь-які заяви щодо дострокового погашення суми боргу або зміни розрахункової дати такої сплати до банку не надходили. Також позивачем не надано суду відповідних доказів направлення банку відповідної заяви. У банку були відсутні підстави самостійно, без попереднього погодження з позичальником списувати надлишкову суму ніж визначену у Графіку погашення, з рахунку позичальника відкритого для погашення сум боргу за кредитом. Враховуючи те, що на дату розгляду справи існує несплачена сума боргу за кредитним договором по сумі кредиту, процентах та комісії та враховуючи те, що позивачем не надано суду належних доказів зміни терміну сплати за кредитним договором або погодження дострокового погашення, задоволення даного позову є передчасним та не підлягає задоволенню.

Ухвалами Ковпаківського районного суду м.Суми від 05.12.2017 року та від 28.12.2017 року були витребувані у ПАТ «Перший Український ОСОБА_4» виписка про рух коштів за рахунками ОСОБА_1 №5267, №0693.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, з таких підстав:

Судом встановлено, що 12.09.2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ «Перший Український ОСОБА_4» в особі Сумського відділення був укладений договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, який складається із заяви №01 та Умов договору комплексного банківського обслуговування (а.с.3). Згідно з умовами договору позивач отримала кредит на купівлю пральної машини та холодильника в розмірі 22000грн. строком до 12 вересня 2018 року зі сплатою 0,01% річних за користування кредитними коштами та щомісячною сплатою у вигляді комісії за обслуговування кредитної заборгованості, починаючи з 10 місяця дії договору у розмірі 2,25% (495грн.).

В заяві на приєднання до умов договору встановлений графік платежів з зазначенням сум щомісячного платежу за тілом кредиту та відсотками.

Пунктом 7 договору передбачено, що період з 13.09.2016 року по 12.06.2017 року є пільговим, а з 13 червня 2017 року встановлюється щомісячна плата у вигляді комісії за обслуговування кредиту, що зафіксовано в грошовому виразі і визначено в розмірі 495грн. Сума платежу за розрахунковий період становила 1226,17грн. щомісячно в строк до 13 числа кожного місяця.

На виконання договору банк відкрив для позивача поточний рахунок у гривнях №5267, на який ОСОБА_1 за період з 05 жовтня 2016 року по 12 червня 2017 року сплачувала кошти для погашення заборгованості по кредиту та відсотках, а саме: 05 жовтня 2016 року 2500грн., 08 листопада 2016 року - 2500грн., 08 грудня 2016 року - 1500грн., 12 січня 2017 року - 1500грн., 10 лютого 2017 року - 1500грн., 10 березня 2017 року - 1250грн., 12 квітня 2017 року - 3000грн.,11 травня 2017 року - 3200грн. та 12 червня 2017 року - 5276грн.20коп. Отже, усього позивачем за вказаним кредитним договором було сплачено 22226грн.20коп., що підтверджується квитанціями (а.с.4,5).

У червні 2017 року ОСОБА_1 достроково виконала договірні зобовязання.

06 жовтня 2017 року банк повідомив листом ОСОБА_1, що позивач повинна сплатити заборгованість за договором в сумі 2030грн., що становить комісію за обслуговування кредитної заборгованості (а.с.6).

В цьому листі банку було також зазначено, що є комісія за оформлення та обслуговування пакету послуг «Кредитний» - 25грн. на місяць.

Згідно з ст.531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

ОСОБА_1, підписавши заяву про прийняття публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору, акцептувала публічну пропозицію банку та приєдналась до умов Договору комплексного банківського обслуговування, що був розміщений на веб-сайті відповідача (а.с.151-172). В заяві на приєднання до договору позивач ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена з умовами договору комплексного банківського обслуговування, умови договору їй зрозумілі.

Пунктом 5.9.2 Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.166) передбачений порядок дострокового повернення споживчого кредиту. Згідно з п.5.9.2.2. Публічної пропозиції для дострокового повернення Споживчого кредиту, частина якого надана на часткову або повну оплату товару, робіт, послуг, Клієнт повинен звернутися до банку з метою розрахунку заборгованості за споживчим кредитом та оформити письмову заяву на дострокове повернення споживчого кредиту за встановленою банком формою, яка має бути надана банку не менше, ніж за 5 робочих днів до запланованої дати дострокового повернення. У випадку неподання Клієнтом заяви про дострокове повернення Споживчого кредиту або подання з порушенням цього пункту договору продовжують обліковуватись на рахунку для повернення споживчого кредиту до їх списання банком з метою погашення заборгованості за договором , в тому числі для здійснення платежів в терміни /дати, визначені графіком платежів.

Представник відповідача стверджує, що суми платежів, які сплачувала ОСОБА_1, надходили на картковий рахунок 2625, а в подальшому суми згідно з графіком платежів спрямовувались на транзитний рахунок 2909, залишок надмірно сплаченої суми залишався на картковому рахунку ОСОБА_1 2625 до наступного чергового платежу.

В заяві про приєднання до умов договору та в п.5.9.2.2 договору не передбачено відкриття транзитного рахунку 2909 для перерахування сплачених позивачкою коштів для погашення заборгованості по кредиту та відсотках.

Позивач ОСОБА_1 не звернулася до банку та не оформила письмову заяву на дострокове повернення споживчого кредиту згідно з п.5.9.2.2 договору. За твердженнями позивачки, вона сплачувала кошти в погашення кредиту через термінал у Сумському відділенні ПАТ «ПУМБ» за допомогою працівників банку. Щомісячно ОСОБА_1 сплачувала кошти в сумі, що перевищувала щомісячний платіж, але працівники банку не повідомили позивачці про необхідність подачі заяви щодо дострокового повернення споживчого кредиту.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Представник відповідача стверджує, що у банку були відсутні підстави самостійно, без попереднього погодження з позичальником списувати надлишкову суму ніж визначену у Графіку погашення, з рахунку позичальника відкритого для погашення сум боргу за кредитом. У банку не було перешкод погодити з позичальником списання надлишкових сум в погашення боргу, оскільки позивач з першого місяця погашала кредит, сплачуючи суми, які перевищували платіж за графіком.

Представник відповідача наполягає на тому, що ОСОБА_1 не подала заяву на дострокове погашення кредиту і банк спрямовував суми в погашення кредиту відповідно до тих сум, які зазначені в графіку платежів в заяві на приєднання до договору. З розрахунку заборгованості за сумою кредиту та виписок з рахунку позивачки (а.с.27, 75, 76, 114) вбачається, що 13.06.2017 року та 13.09.2017 року з сум, сплачених ОСОБА_1, банком в погашення боргу були зараховані кошти в розмірі відповідно 4050,03грн. та 3997,30грн., які перевищують суму платежу за кредитом згідно з графіком, зазначеним в заяві.

Стосовно нарахування позивачу ОСОБА_1 заборгованості по комісії за обслуговування кредитної заборгованості. За розрахунком відповідача станом на 23.11.2017 року заборгованість ОСОБА_1 за сумою нарахованої та несплаченої комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 1171грн.50коп. (а.с.27).

Пунктом 5.7.3 Договору комплексного банківського обслуговування (а.с.166) передбачено, що комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту. Також пунктом 5.7.4 договору передбачена разова комісія. За які саме послуги банку передбачена разова комісія, в договорі комплексного банківського обслуговування не зазначено.

Згідно з ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства.

За положеннями абзацу третього частини четвертої ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», що була чинною на момент укладення договору у даній справі, кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №6-2071цс16.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які діяли на час укладення позивачкою договору з банком, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Отже, умова договору, укладеного між позивачем і відповідачем про встановлення щомісячної плати у вигляді комісії за обслуговування кредиту, є нікчемною, не створює для позивача з 13.06.2017 року юридичних наслідків.

Позивачу ОСОБА_1 згідно з умовами договору нараховувалася комісія з 13.06.2017 року по 12.09.2018 року, розмір якої становив 495грн. в місяць, всього за період з 13.06.2017 року по 12.09.2018 року ОСОБА_1 повинна була сплатити комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 7425грн.

Оскільки умова договору про встановлення комісії за обслуговування кредиту є нікчемною, відповідач безпідставно зарахував 1485грн. як погашення комісії, що відображено в розрахунку, наданому відповідачем (а.с.27).

Ця сума має бути зарахована як платіж за сумою кредиту.

Неправомірно відповідачем спрямовувалося на погашення щомісячної комісії за обслуговування договору 25 грн. зі сплачених ОСОБА_1 сум коштів, що підтверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_1 (а.с.50-51).

Таким чином, слід зробити висновок про незаконне нарахування відповідачем ОСОБА_1 заборгованості з комісії за обслуговування кредиту.

Згідно з умовами договору та графіком платежів, який зазначений в договорі, позивач ОСОБА_1 зобовязана була оплатити тіло кредиту 22000грн., відсотки за користування кредитом в розмірі 1,83грн.

ОСОБА_1 повністю оплатила тіло кредиту 22000грн., відсотки за користування кредитними коштами, перерахувавши банку кошти в загальній сумі 22226грн.

Отже, зобовязання позивача ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.09.2016 року є такими, що виконані належним чином в повному обсязі.

Згідно з ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки зобов'язання ОСОБА_1 за договором виконані в повному обсязі, суд вважає необхідним

припинити дію договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №01 від 12 вересня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Перший Український ОСОБА_4» та визнати незаконним нарахування заборгованості з комісії ОСОБА_1 за обслуговування кредиту.

При зверненні з позовом до суду позивач булла звільнена від сплати судового збору, тому згідно з ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 640грн. (сума судового збору на час звернення з позовом до суду) підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.203, 531, 509, 599, 634 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів» (в редакції станом на 12.09.2016 року), ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити дію договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №01 від 12 вересня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) та ПАТ «Перший Український ОСОБА_4» » (м.Київ, вул.Андріївська, 4, ) та визнати незаконним нарахування заборгованості з комісії за обслуговування кредиту ОСОБА_1.

Стягнути з ПАТ «Перший Український ОСОБА_4» (м.Київ, вул.Андріївська, 4, ) на користь держави 640грн. судового збору.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. При оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко