справа №619/2094/18
провадження №2/619/1057/18
17 серпня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області
Головуючого: судді Кононихіної Н. Ю.
При секретарі: Мєщан І. О.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дергачі
Цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
До суду звернулася позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням». Із матеріалів позовної заяви вбачається, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, та ОСОБА_2, згідно акту депутата Русько-Лозівської сільської ради від 23.05.2018.
Відповідачка, ОСОБА_2, 1995 року народження племінниця позивача, а саме, дочка брата ОСОБА_3.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за позивачем та братом ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2012, за яким вони стали власниками квартири у 1/2 частині кожному.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 07 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2).
Однак, відповідачка фактично не проживала за вказаною адресою. Позивач не чинила їй перешкод у користуванні житлом чи прийняття спадщини після смерті батька .
Однак,згідно акту депутата від 23.05.2018р. відповідачка за вказаною адресою не проживає більш 6-ти місяців, а саме з 2012року, за комунальні послуги не сплачує.
В зв'язку з тим, що відповідачка не проживає за місцем проживання більш 6- ти місяців, а саме з 2012 та не бажає прийти до відповідних органів для зняття з реєстрації, позивач просила визнати ОСОБА_2, 1995 року народження, зареєстрованої в АДРЕСА_1, особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою:АДРЕСА_1.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 22.06.2018 року було відкрите загальне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання для розгляду справи на 27 липня 2018 року, а також запропоновано у п'ятнадцятиденний строк з моменту одержання ухвали подати до суду відзив на позов, а також свої заперечення, в яких викласти свої пояснення, аргументи, міркування щодо наведених позивачем доводів.
Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 17 серпня 2018 року справа призначена для розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу за її відсутності, тому суд розглядає справу за відсутності позивача на тих доказах, які надані до судового засідання.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 не з'явилась, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомила, суд вважає її неявку до судового засідання з неповажних причин, тому розглядає справу за відсутності відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована за позивачем та братом ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.05.2012, за яким вони стали власниками квартири у 1/2 частині кожному.
В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані позивач ОСОБА_1, та ОСОБА_2, згідно акту депутата Русько-Лозівської сільської ради від 23.05.2018.
Відповідачка, ОСОБА_2, 1995 року народження, племінниця позивача, а саме, дочка брата ОСОБА_3.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, про що зроблено відповідний актовий запис про смерть за № 07 (свідоцтво про смерть Серії НОМЕР_2).
Однак, відповідачка фактично не проживала за вказаною адресою. Позивач не чинила їй перешкод у користуванні житлом чи прийняття спадщини після смерті батька .
Однак,згідно акту депутата від 23.05.2018 відповідачка за вказаною адресою не проживає більш 6-ти місяців, а саме з 2012 року, за комунальні послуги не сплачує.
Мотиви суду.
Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391,396 Цивільного кодексу України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом то договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норми житлового та цивільного законодавства (наприклад статті 71,72, 116, 156 Житлового Кодексу УРСР; стаття 405 Цивільного кодексу України), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Згідно статей 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно ст.. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідач , зберігаючи реєстрацію в спірному житловому будинку, без згоди Позивача, порушує його право як власника нерухомого майна, зокрема, унеможливлює отримання ним субсидії на відшкодування витрат на оплату комунальних послуг. Крім того, Позивач несе значні збитки по сплаті комунальних послуг за зареєстрованих осіб, які фактично послугами не користуються.
Згідно зі статтею 72 Житлового кодексу УРСР з подальшими змінами та доповненнями «знання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року (із змінами внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 2 від 10.03.1989р., № 13 від 25.12.1992р. та № 15 від 25.05.1998р.) на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд може «знати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї мазаної позивачем підстави, передбаченої статтею 71 або статтею 107 Житлового кодексу України.
Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13, від 28.01.2013 при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, судам необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, колишніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї колишнього власника житла.
Таким чином, оскільки Відповідач не з'являється за місцем своєї реєстрації понад шість місяців без поважних причин, то її можна вважати такою, що втратила право користування спірним жилим приміщенням.
Тому суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 55 Конституції України, ст. 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 71, 72,107,156 Житлового кодексу України, ст.ст. 10,12,13,76-78, 141, 259 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1995 року народження, зареєстрованої в АДРЕСА_1, особою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування (ім'я) сторін:
позивач: ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1;
відповідач: ОСОБА_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1, -
Суддя Н. Ю. Кононихіна