П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Космачевської Т.В., Канурної О.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику учасників справи в м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 234/14459/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав, з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ух-валу Краматорського міського суду Донецької області від 8 травня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі (суддя Пікалова Н.М.), -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

10 квітня 2018 року відповідач ОСОБА_3 подала клопотання про зупинення про-вадження у даній справі, яке мотивовано тим, що нею подано позов до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5, 18 вере-сня ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із матірю ОСОБА_3 Вважає, що результат розгляду цієї справи є важливим та взаємоповязаним з розглядом справи про позбавлення її батьківсь-ких прав.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 8 травня 2018 року в за-доволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав зупинити до набрання законної сили рішен-ням у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визначення місця прожи-вання дитини.

Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач посилається на незаконність оскар-жуваної ухвали, порушення судом норм процесуального права та порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Не погодившись з висновком суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження, зазначила, що суд повинен всебічно розглянути справу, надати максимальну можливість захисту прав матері в суді, а не позбавляти її цих прав. Крім того, зазначила, що саме обставини встановлені під час розгляду її позову про визначення місця проживання малолітньої дитини з матірю є важливими для розгляду справи про позбавлення її батьківських прав, а тому є обєктивна неможливість розгляду цієї справи, що є підставою для зупинення провадження у справі.

Позивачем ОСОБА_1 поданий письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду щодо зупинен-ня провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасни-ків справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговори-вши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступ-ного.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у спра-ві, суд першої інстанції виходив з того, що з 21 квітня 2017 року Краматорським міським су-дом у відкритому судовому засіданні з участю позивача, його представника, відповідача та її представника розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поз-бавлення батьківських прав. Судом допитані свідки, вивчені письмові докази по справі, розг-лянуті клопотання та заяви сторін. Суд дійшов висновку, що немає підстав вважати, що існує обєктивна неможливість розгляду справи, тому суд не зобовязаний зупиняти провадження по справі. Крім того, суд зазначив, що за результатами розгляду саме цієї справи можна вирі-шувати спір по справі про визначення місця проживання дитини з матірю, а не навпаки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуа-льних дій під час судового розгляду з визначених у законі об'єктивних підстав, які перешко-джають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких про-вадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі не-можливо.

Тобто, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте мають значення для конкретної справи.

Наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для за-стосування п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Таким чином, необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, тобто між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Як правило, це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Згідно матеріалів справи з серпня 2017 року Краматорським міським судом Донецької області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбав-лення батьківських прав (т. 1 а.с. 92, 101, 128, 152). З журналів судового засідання вбачається, що судові засідання відбувалися з участю позивача, представника позивача, відповідача, пред-ставника відповідача та представника третьої особи. Судом були допитані свідки з обох сто-рін, досліджені докази у справі, розглянуті клопотання сторін.

Крім того, до матеріалів справи додано копію ухвали Краматорського міського суду До-нецької області від 21 березня 2018 року про відкриття провадження у цивільній справі за по-зовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини (т.1 а.с. 158).

Проаналізувавши предмети спорів у вказаних справах, колегія суддів дійшла висновку, що в них зазначаються різні предмети позову. У справі за позовом про визначення місця про-живання малолітньої дитини вирішуються питання, які безпосередньо не впливають на мож-ливість розгляду даного спору про позбавлення батьківських прав, його предмет та підстави. Крім того, у випадку задоволення позову про позбавлення батьківських прав, ОСОБА_3 не матиме правових підстав для звернення до суду з позовом про визначення місця проживан-ня малолітньої дитини з нею, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції в оскаржу-ваній ухвалі.

Суд в повній мірі проаналізував обставини, на які відповідач посилалась у поданому клопотанні про зупинення провадження у справі, та обґрунтовано послався на відсутність обєктивної неможливості розгляду даної справи, зазначив про відсутність обовязку суду зу-пинити провадження у справі за позовом про позбавлення батьківських прав до розгляду справи за позовом відповідача про визначення місця проживання малолітньої дитини.

З огляду на викладене, колегія суду вважає неспроможними доводи відповідача, зазна-чені в апеляційній скарзі, щодо позбавлення її можливості захистити свої права як матері та застосування всіх можливих засобів захисту своїх прав.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі вста-новлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути за-надто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

Таким чином, оскаржувана ухвала суду відповідає вимогам цивільного процесуального права, доводи апеляційної скарги її не спростовують, у звязку з чим у задоволенні апеляцій-ної скарги слід відмовити, оскаржувану ухвалу суду про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, ухвалу Кра-маторського міського суду Донецької області від 8 травня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному поряд-ку не підлягає.

Головуючий: Ю.М. Мальований

Судді: Т.В. Космачевська

ОСОБА_7

Повне судове рішення складено 22 серпня 2018 року.

Головуючий: Ю.М. Мальований