АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1558/18 Справа № 202/5063/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.В., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н»

на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н», на користь ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 37 098 (тридцять сім тисяч девяносто вісім) гривень, витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень, витрати на евакуатор у розмірі 800 (вісімсот) гривень, витрати на стоянку на штрафмайданчику у розмірі 360 (триста шістдесят) гривень, а всього 39 458 (тридцять дев'ять тисяч чотириста пятдесят вісім) гривень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н», на користь ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 на відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячі) гривень.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н», на користь ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3 500 (три тисячі пятсот) гривень, судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) гривень.

В решті позовних вимог позивачеві відмовлено.

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н» просить скасувати рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року по справі № 202/5063/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та ухвалити нове рішення за яким покласти всю відповідальність на ОСОБА_3, оскільки рішення ухвалено з порушенням норм матеріального права, а висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н»на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року просить рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

У відповідності до п.8 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та ч.2 ст.147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У звязку з цим справа підлягає розгляду апеляційним судом Дніпропетровської області в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, 26.08.2016 року на вулиці Донецьке шосе, в районі перехрестя з вулицею Калиновою в місті Дніпрі з вини ОСОБА_3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «БАЗ», державний номер НОМЕР_2, власником котрого є ТОВ «Укравтотранс-Н», під керуванням відповідача ОСОБА_3, автомобіля «Деу», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, автомобіля «ВАЗ 210994-20», державний номер НОМЕР_4, що належить позивачеві, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля «Тойота Корола», державний номер НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_6 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинені механічні пошкодження.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2016 року винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_3 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із ТОВ «Укравтотранс-Н» і знаходився при виконанні трудових обовязків, що не заперечується ТОВ «Украавтотранс- Н» та підтверджується письмовими доказами.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «БАЗ» державний номер НОМЕР_2 ТОВ «Укравтотранс-Н» на час скоєння ДТП застрахована у ПАТ СК «Країна» згідно із полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6041007. Відповідно до вказаного полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 гривень,сума франшизи складає 500,00 грн.

На підстави заяви ПАТ СК «Країна» здійснило виплату позивачеві страхового відшкодування у розмірі 49 500,00 грн. в межах ліміту відповідальності страховика з вирахуванням суми франшизи.

Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню розміру матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля «ВАЗ 210994-20», державний номер НОМЕР_4 № 4000 від 12.09.2016 року вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу складає 86 170,77 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 14.03.2017 розмір фактичного відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 210994-20», державний номер НОМЕР_4 становить 86 598,00 грн.

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно із ст.1192 ЦК України з урахування обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з матеріальної шкоди, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що залишилася сума невиплаченою після виплати страхового відшкодування позивачеві страховою компанією ПАТ СК «Країна», у розмірі 37 098,00 грн.( 86598,00 49 500), витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1 200,00 грн., витрати на евакуатор у розмірі 800,00 грн., витрати за стоянку на штрафмайданчику у розмірі 360,00 грн., а всього 39 458,00 грн., здійснення яких позивачем підтверджено належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3- ОСОБА_5В була завдана моральна шкода, оскільки з вини ОСОБА_3 було пошкоджено його автомобіль, що завдало йому певних незручностей, які полягали в тому, що він певний час не міг користуватися цим транспортним засобом, порушено було його звичний уклад життя.

Виходячи з конкретних обставин справи, принципів справедливості і розумності, приймаючи до уваги характер і глибину моральних страждань ОСОБА_2, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з ТОВ «Укравтотранс-Н» на користь ОСОБА_2, на відшкодування моральної шкоди 2 000,00 гривень.

Та відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 заподіяного розміру матеріальної і моральної шкоди в якості субсіданої відповідальності, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, оскільки це суперечить вимогам ч.1 ст.1172 ЦК України, відповідно до якої шкоду, завдану працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків відшкодовує роботодавець.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта про те, що ТОВ «Укравтотранс-Н» взагалі є неналежним відповідачем по справі та що судом першої інстанції неправомірно стягнуто з підприємства матеріальну та моральну шкоду, колегія суддів вважає необгрунтованими , оскільки відповідно до наданих до матеріалів справи доказам ОСОБА_3. та ТОВ «Укравтотранс-Н» на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебували у трудових відносинах і ОСОБА_3 знаходився при виконання трудових обовязків, у звязку із чим шкода підлягає стягненню ТОВ «Укравтотранс-Н» у відповідності ч.1 ст.1172 ЦК України.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Коллегія вважає, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н» - залишити без задоволення, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року - залишити без змін.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укравтотранс-Н» - залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_7