14.11.2018 Єдиний унікальний номер 205/3775/18
Єдиний унікальний номер 205/3775/2018
Провадження № 2/205/2227/2018
14 листопада 2018 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора та Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 04 червня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2, треті особи: Шоста дніпровська державна нотаріальна контора та Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Матеріали позову в провадження судді канцелярією суду було передано 05 червня 2018 року.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2018 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у цивільній справі.
Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2018 року у Шостої дніпровської держнотконотри було витребувано копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3, померлого 08 жовтня 2017 року, та у Другої дніпровської держнотконтори було витребувано спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_4, померлої 03 лютого 2009 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2018 року підготовче засідання було закрито, а справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 листопада 2018 року було вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилається на те, що її бабі, ОСОБА_4, на праві власності належало домоволодіння № 25 по вул. В. Корецького (Лісовій) у м. Дніпрі (Дніпропетровську). 03 лютого 2009 року ОСОБА_4 померла. За життя померла залишила заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповіла у рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ОСОБА_3 звернувся до нотконтори із заявою про прийняття спадщини, проте свідоцтво про право на спадщину не отримував. 08 жовтня 2017 року ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, із заявою про прийняття якої до Шостої держнотконтори звернулася позивач; дружина померлого, мати позивача, ОСОБА_6, у встановленому порядку відмовилася від прийняття спадщини. Постаново державного нотаріуса від 13 травня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, померлого 08 жовтня 2017 року. Відповідач чинить перешкоди позивачеві в оформленні свідоцтва про право на спадщину. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння № 25 по вул. В. Корецького у м. Дніпрі в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 08 жовтня 2017 року. Представник позивача у своїй заяві до суду позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за його відсутності, ухваливши заочне рішення.
Відповідачеві ОСОБА_2 у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено.
Третя особа Друга дніпровська держнотконтора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника.
Третя особа Шоста дніпровська держнотконтора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, суду надала заяву про розгляд справи без участі її представника.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 18 травня 2007 року було складено заповіт, посвідчений держаним нотаріусом Другої дніпропетровської держнотконотори ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за № 2-973 на все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та не все що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право(а.с. 7). Спадкоємцями за вказаним заповітом є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних частках.
03 лютого 2009 року ОСОБА_4 померла (а.с. 6).
10 червня 2009 року ОСОБА_3 звернувся до Другої дніпропетровської держнотконтори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с. 63). Свідоцтво про право на спадщину за заповітом ним за життя отримано не було.
Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (а.с. 9).
08 жовтня 2017 року ОСОБА_3 помер (а.с. 8). Після його смерті відкрилась спадщина.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_6, яка своєю заявою від 12 березня 2018 року відмовилася від спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с. 67), та позивач.
Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської держнотконтори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30 травня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину житлового будинку № 25 по вул. В. Корецького у м. Дніпрі (а.с. 5). Підставою нотаріус вказала наявність обєктивних перешкод щодо встановлення кола спадкоємців.
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Позивачем протягом строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, було у встановленому порядку подано заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно з ОСОБА_6 ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, за результатами узагальнення судової практики щодо розгляду спорів щодо прийняття спадщини, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.
Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).
Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як в судовому порядку позивач не має можливості, оскільки ОСОБА_3, померлий 08 жовтня 2017 року, хоча і подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 03 лютого 2009 року, проте свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав. Тому, позивач набула право на прийняття належної ОСОБА_3 спадщини у вигляді ? частини домоволодіння № 25 по вул. В. Корецького (до перейменування Лісна) у м. Дніпрі, оскільки, померлий батько позивача ОСОБА_3 мав право на отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом та реєстрацію свого права власності у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1 072 гривень 75 коп. (а.с. 1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1296, ст. 1297 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265, 280-281 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на ? частину домоволодіння № 25 по вул. Володимира Корецького у м. Дніпрі в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 08 жовтня 2017 року.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем та третіми особами може бути оскаржено в Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.
Суддя: