ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року

м.Суми

Справа №587/2252/17

Номер провадження 22-ц/788/557/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

сторони:

позивач ОСОБА_1;

відповідач - Битицька сільська рада Сумського району Сумської області;

треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 лютого 2018 року в складі судді Дашутіна І.В., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 06 лютого 2018 року,

в с т а н о в и в :

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Битицької сільської ради, мотивуючи свої вимоги тим, що влітку 2017 року під час перегляду в мережі інтернет Публічної кадастрової карти, вона виявила, що її земельна ділянка приблизно на 0,16 га перетинається із земельною ділянкою, яка рішенням сесії Битицької сільської ради Сумського району Сумської області від 16.09.2014 р. надана у власність громадянину ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. У звязку з цим, просила визнати незаконним та скасувати рішення сесії Битицької сільської ради Сумського району Сумської області від 16.09.2014 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2», визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0215.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 лютого 2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 у звязку з його необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне зясування обставин справи, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

При цьому вказує, що суд не сприяв повному, обєктивному та неупередженому розгляду справи, всупереч вимогам ст. 103 ЦПК України не призначив землевпорядну експертизу.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру в Сумській області зазначає, що земельні ділянки позивачки та третьої особи ОСОБА_2 було надано в одному і тому ж масиві. Вважає, що його помилково було залучено до участі у справі в якості третьої особи, оскільки спірні земельні ділянки знаходяться у приватній власності, а Головне управління здійснює розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України так інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача ОСОБА_1, яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що матері ОСОБА_1 ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.12.2003 р., серія ВВА № 437334, посвідченого Державним актом на право власності на земельну ділянку від 08.01.2004 р., серія СМ № 181077, виданим Битицькою сільською радою 08.01.2004 р., зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62, належала на праві приватної власності земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1877 га, кадастровий номер :07:003:0011, що розташована за адресою вул. Вишнева (колишня Червоноармійська), 28 в с. Пушкарівка Сумського району Сумської області, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру № НВ 016 від 21.09.2016 р. (а.с. 11 12, 14 - 15).

Вказану земельну ділянку позивач успадкувала на підставі заповіту від 13 січня 2004 року після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 19 лютого 2016 року (а.с. 13, 17).

Судом також встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :07:003:0215, згідно з рішенням 36 сесії 6 скликання Битицької сільської ради Сумського району Сумської області від 16.09.2014 р., надана у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 132).

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 мотивоване тим, що остання не надала суду жодних доказів, які б підтверджували факт перетину належної їй земельної ділянки з ділянкою ОСОБА_2, та не зазначила точного місця і площі ймовірного перетину земельних ділянок.

Проте, з таким висновком суду погодитись не можна.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

У ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 жовтня 2016 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,1877 га, кадастровий номер :07:003:0011, що розташована за адресою: вул. Вишнева (колишня Червоноармійська), 28 в с. Пушкарівка Сумського району Сумської області, яку вона успадкувала після смерті матері - ОСОБА_4, якій зазначена земельна ділянка належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 грудня 2003 року, серія ВВА № 437334, посвідченого Державним актом від 08 січня 2004 року, серія СМ № 181077. Право власності за вказану земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.10.2016 р. (а.с. 12-19).

З копії листа Головного управління Держгеокадастру в Сумській області від 06 вересня 2017 року вбачається, що за інформацією, наданою Міськрайонним управлінням у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0215 за адресою: вул. Пачеми, 68, с. Пушкарівка, було надано у власність рішенням Битицької сільської ради і 16 вересня 2014 року зареєстровано у Державному земельному кадастрі та 03 грудня 2014 року у Державному реєстрі прав (а.с. 57).

Крім цього, у своєму листі від 18 грудня 2017 року Міськрайонне управління у м. Сумах та Сумському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області повідомило, що право власності на вищезазначену земельну ділянку 03 грудня 2014 року було зареєстровано в реєстрі речових прав на ім'я ОСОБА_2. На момент реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0215, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0011 в електронному вигляді були відсутні в Державному земельному кадастрі, а внесені 19 травня 2016 року в ході виконання окремого доручення Головного управління Держгеокадастру по перенесенню до Державного земельного кадастру з Державного реєстру земель відомостей про земельні ділянки. В листі також повідомляється, що на підставі матеріалів технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :07:003:0011 та :07:003:0215 було надано у власність рішеннями Битицької сільської ради в одному і тому ж масиві (а.с. 66).

Відповідно до довідки Битицької сільської ради Сумського району Сумської області від 25 квітня 2018 року № 188, земельна ділянка загальною площею 0,1877 га, надана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :07:003:0011, яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, знаходиться за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Пушкарівка, вул. Вишнева (колишня Червоноармійська), 28. Але фактично дана земельна ділянка знаходиться за адресою: Сумська область, Сумський район, с. Пушкарівка вул. Пачеми (а.с. 155).

Те, що земельні ділянки позивача та ОСОБА_2 знаходяться в одному і тому ж масиві, перетинаються і площа перетину складає 0,1347 га підтверджується схемою перетину земельної ділянки, яка виготовлена ТОВ «КООРДИНАТ-БС» (а.с. 100-103), яка є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом у розумінні ст. ст. 77 - 80 ЦПК України, на спростування якого відповідач та третя особа доказів не надали.

Державний акт від 08 січня 2004 року, серія СМ № 181077, яким посвідчено право власності за вказану земельну ділянку спадкодавця ОСОБА_4, недійсним у встановленому законом порядку не визнаний.

Таким чином, слід дійти висновку, що земельна ділянка, надана у власність ОСОБА_2, не була вільною.

Та обставина, що на момент реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :07:003:0215, наданої у власність ОСОБА_2, 03 грудня 2014 року, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :07:003:0011, яка належала на праві приватної власності спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 грудня 2003 року, серія ВВА № 437334, посвідченого Державним актом від 08 січня 2004 року, серія СМ № 181077, в електронному вигляді були відсутні в Державному земельному кадастрі, а внесені тільки 19 травня 2016 року, не є підставою для відмови позивачу у позові.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення без повного і всебічного зясування обставин справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, тому воно є необґрунтованим, а його висновок про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 - передчасним. Крім того, рішення є незаконним, оскільки при його ухваленні суд не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню та ним були порушені норми процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення 36 сесії 6 скликання Битицької сільської ради Сумського району Сумської області від 16.09.2014 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2» підлягає частковому задоволенню, оскільки цим рішенням порушене право ОСОБА_1 щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном, передбачене ч. 1 ст. 317 ЦК України.

Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Разом з тим, вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, кадастровий номер :07:003:0215 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, у разі визнання судом недійсним рішення 36 сесії 6 скликання Битицької сільської ради Сумського району Сумської області від 16.09.2014 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2В.», до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав на підставі рішення суду.

Крім того, вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку заявлена до Битицької сільської ради, а не до органу, що здійснив державну реєстрацію права.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову та визнання недійсним рішення 36 сесії 6 скликання Битицької сільської ради Сумського району Сумської області від 16.09.2014 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2».

У звязку з частковим задоволенням позову та апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з Битицької сільської ради на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 320 грн. - компенсації судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 480 грн. - за апеляційний перегляд справи.

Керуючись ст. ст. 368 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 лютого 2018 року та прийняти постанову.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсним рішення 36 сесії 6 скликання Битицької сільської ради Сумського району Сумської області від 16 вересня 2014 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2».

Відмовити в іншій частині позову ОСОБА_1.

Стягнути з Битицької сільської ради Сумського району Сумської області на користь ОСОБА_1 компенсацію судового збору у розмірі 320 грн. за розгляд справи в суді першої інстанції та 480 грн. компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді :

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7