Справа № 404/3019/17
Номер провадження 2/404/382/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Вітохіної Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року позивачка звернулась в суд із позовом, яким після уточнення вимог, просить визнати майно- автомобіль CHEVROLET TACUMA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, обєктом спільної сумісної власності подружжя; стягнути із ОСОБА_2 на її користь 65 034,20 грн. грошової вартості 1/2 частки автомобіля CHEVROLET TACUMA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, залишивши його у власності відповідача; стягнути із відповідача на її користь 1 642,40 грн. внесеного судового збору та 5 000,00 грн.- витрат на правову допомогу.

Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1987 року, актовий запис №1935, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія І-ОЛ № 420371. Від шлюбу мають уже повнолітнього сина. За час шлюбу за їх спільні із відповідачем кошти, внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту та бюджету придбано наступне майно: автомобіль CHEVROLET TACUMA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, який було оформлене на відповідача. З часу придбання автомобіля по теперішній час відповідач самостійно його використовує, тому буде доцільним залишити автомобіль ОСОБА_2

Вважає, що автомобіль CHEVROLET TACUMA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску є їх із відповідачем спільною сумісною власністю. Так, як шлюбний договір не укладали та будь-яких домовленостей про зміну розміру часток майна не погоджували, тому дане майно підлягає поділу між ними в рівних частках. Добровільно вирішити це питання з відповідачем не може, що і спонукало її звернутися до суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду справи про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2017 року відкрито провадження, призначено судове засідання.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції.

Відповідно до п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 березня 2018 року призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. За клопотанням представника позивача витребувано із Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області Міністерства внутрішніх справ України, який знаходиться за адресою: вул. Ю. Бутусова, буд. 22, м. Кропивницький: довідку про те, які транспортні засоби були зареєстровані на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_2, 25028, в період з 29.08.1987 року по теперішній час, зокрема автомобіля CHEVROLET TACUMA, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1; у разі переходу права власності на автомобіль CHEVROLET TACUMA, 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, надати копії документів на підставі яких відбувся перехід права власності. 17.05.2018 року судом за клопотанням представника позивача призначено судово- автотоварознавчу експертизу.

Директором Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру 05.06.2018 року, через канцелярію суду, надано листа №19/112/13-4894 від 04.06.2018 року разом із клопотанням експерта №91 від 04.06.2018 року про надання додаткових документів, необхідних для надання висновку та рахунок-фактуру на оплату за проведення експертизи. Судом 10 липня 2018 року отримано від директора Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру повідомлення про неможливість проведення судової експертизи №91 від 05.07.2018 року за матеріалами справи.

В свою чергу, 26 жовтня 2018 року до суду представником позивача, подано висновок експерта №148 від 21.09.2018 року за результатами автотоварознавчої експертизи, проведеної за заявою ОСОБА_1 від 20.09.2018 року, який передбачений ст. ст. 102, 106 ЦПК України та п. 7-1 Закону України Про судову експертизу.

Згідно ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2018 року ухвалу від 17.05.2018 року Кіровського районного суду м. Кіровограда про призначення по справі №404/3019/17 (номер провадження 2/404/382/18) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу судово автотоварознавчої експертизи скасовано.

В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з"явився, повідомлявся, правом подачі відзиву не позовну заяву не скористався.

За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом( ст. 81 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 1987 року (а.с. 6).

Як вбачається із відповіді в.о. начальника Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області ОСОБА_3 за №31/11-1749 від 27.03.2018 року на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19.03.2018 року відповідно до Єдиного Державного Реєстру МВС України, АІС Автомобіль Компан-Україна за громадянином ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у період з 29.08.1987 року по 22.02.2002 року транспортних засобів не зареєстровано, з 22.02.2002 року по 19.02.2011 року був зареєстрований транспортний засіб марки OPEL, модель Kadett 1.3, 1986 року випуску, який в подальшому був знятий з обліку для реалізації. Станом на 27.03.2018 року за вищевказаним громадянином зареєстрований транспортний засіб марки CHEVROLET, модель TACUMA, 2005 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (а.с. 69).

Згідно висновку експерта №148 від 21.09.2018 року, підготовленого на замовлення позивача старшим судовим експертом відділу товарознавчих досліджень та оціночної діяльності Кіровоградського НДЕКЦ МВС ОСОБА_4 середня ринкова ціна автомобіля CHEVROLET TACUMA, 2005 року випуску, з обємом двигуна 1998 см-3, реєстраційний номер НОМЕР_1, станом на момент проведення експертизи (21.09.2018) становить 130 068,40 грн. (а.с. 132-134).

З»ясовано, що зазначений об'єкт рухомого майна придбаний сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Згідно ч. 3. ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На момент виникнення цивільних відносин сторін - створення сім'ї (1987 рік) діяв акт цивільного законодавства - КпШС і ЦК України (1963 року) та Закон України «Про власність», в подальшому з 2004 року - СК України та ЦК України.

Згідно з ст. 13 КпШС України, права і обов"язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю відповідно до ст. 22 КпШС України.

Ч. 2 ст. 112 ЦК Української РСР визначено, що сумісною власністю є спільна власність без визначення часток.

Відповідно до. п. 2 ст. 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Як передбачено ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2 ст. 60 СК України).

Згідно зі ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду № 11 від 21.12.2007 рок «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

На підставі ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене, якщо річ є неподільною та спільне володіння та користування майном неможливим. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідного ч. 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Таким чином, оскільки автомобіль CHEVROLET TACUMA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску придбаний сторонами в період перебування у зареєстрованому шлюбі, а тому є обєктом спільної сумісної власності подружжя, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 65 034,20 грн. грошової вартості 1/2 частки вказаного автомобіля, залишивши у власності ОСОБА_2, відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року.

Разом з цим, відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат на правову допомогу до суду надано копію договору про надання правової допомоги від 03.05.2017 року (а.с. 9-10), ордер серія КС №071692 від 19.03.2018 року (а.с.49); квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 03.05.2017 року на суму 5 000 грн. (а.с. 129), розрахунок суми гонорару за надану правничу (правову) допомогу (а.с. 128).

Отже, суд приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов'язаних з наданням правничої допомоги.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача- 1 642,40 грн. (650,00 грн.+ 640,00 грн.+352,40 грн.) внесеного судового збору ( а.с. 1, 2, 84).

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та його розподілу- задовольнити.

Визнати майно- автомобіль CHEVROLET TACUMA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, обєктом спільної сумісної власності подружжя.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 -65 034,20 грн. грошової вартості 1/2 частки автомобіля CHEVROLET TACUMA, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2005 року випуску, залишивши автомобіль у власності ОСОБА_2.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - 1 632,40 грн. внесеного судового збору та 5 000,00 грн.- витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3;

відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено

Повне судове рішення складено 29 .11.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда