Справа № 464/1514/18
пр.№ 2/464/886/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

20.08.2018 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі головуючого судді Мички Б. Р.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

справа № 464/1514/18,

учасники справи:

позивач ОСОБА_2 не зявився,

відповідач ОСОБА_3 не зявився,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом ОСОБА_2 Юлієвича до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 звернувся в суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 у якому просить визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 101 у будинку № 117, що на проспекті ОСОБА_4 у місті Львові.

В обґрунтування позову покликається на те, що позивачу на праві приватної власності належить вищевказана квартира. Відповідач є племінником для позивача, тобто перебувають у родинних відносинах. З 2007 року у цій квартирі відповідач не проживає, однак надалі залишається зареєстрованим у ній, що підтверджено поданими доказами. Місце перебування (проживання) відповідача не відоме. Оскільки, племінник відсутній понад один рік, іншої домовленості між ним та власником не встановлено та така відсутня в силу закону, просить у відповідності до ст. 405 Цивільного кодексу України позов задовольнити.

Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову.

17 квітня 2018 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

19 червня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

20 серпня 2018 року позивачем ОСОБА_2 подано заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не подав відзив на позовну заяву,а відтак, враховуючи що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу, яка внесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи з дотриманням вимог, встановлених ст.281 ЦПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд встановив, ОСОБА_2 Юлієвичу на праві приватної власності належить квартира № 101 у будинку № 117 на проспекті ОСОБА_4 у місті Львові, що підтверджено витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 32548659 від 22.01.2015 /арк. спр. 6/.

У цій квартирі окрім власника, його дружини та дітей, з 10 червня 1996 року зареєстрований також племінник ОСОБА_3, що підтверджено довідкою Житлово-будівельного кооперативу № 205 Львівської міської ради від 26.02.2018 № 019 /арк. спр. 4/.

Відтак, між сторонами виникли цивільні правовідносини щодо права членів сімї власника житла на користування цим житлом, яке регулюється статтею 405 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Суд встановив, що ОСОБА_3 фактично не проживає у спірній квартирі останні десять років, що підтверджено актом Житлово-будівельного кооперативу № 205 Львівської міської ради від 05.02.2018 /арк. спр. 5/.

Жодних поважних причин відсутності ОСОБА_3 за вказаною адресою суд не встановив, а відтак приходить переконання, що такий не проживає у квартирі без поважних причин понад встановлені строки.

Із матеріалів справи суд також не встановив жодних домовленостей між сторонами щодо права на користування цим майном.

Таким чином, беручи до уваги зазначені вище висновки, суд прийшов переконання, що відповідач добровільно залишив спірну квартиру, без поважних причин не проживає у вказаній квартирі понад встановлений строк збереження права користування такою, будь-яких інших домовленостей з цього питання між сторонами не встановлено. Тому, суд прийшов висновку, що відповідача необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 101 у будинку № 117, що на проспекті ОСОБА_4 у місті Львові.

Суд приймає аргументи позивача, які підтверджені доказами, що містяться у матеріалах справи, та такі відповідають вимогам закону.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд прийшов переконання, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Суд застосовує спеціальну норму права, передбачену частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України, адже саме вона регулює спірні відносини, що склались між сторонами, та на яку вірно покликався позивач у позовній заяві.

У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 704,80 грн, що підтверджено квитанцією, яка міститься у матеріалах справи, який необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючисьст. ст. 10, 11, 12, 13, 76-81, 259, 265, 273, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_2 Юлієвича до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 101 у будинку № 117, що на проспекті ОСОБА_4 у місті Львові.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 Юлієвича судовий збір у сумі 704,80 гривні.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_2 Юлієвич, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання АДРЕСА_1, РНОКППФО НОМЕР_1;

відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, останнє зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1.

Повне судове рішення складено 20 серпня 2018 року.

Суддя Б. Р. Мичка