_____________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/3508/18
Провадження № 2-о/520/254/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2018 року

Київський районний суд м. Одеси у складі :

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю особи щодо якої подана заява ОСОБА_3

її представника ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_5, особа щодо якої подається заява - ОСОБА_3, заінтересована особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

26 березня 2018 року заявник звернулась до суду з даною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована та мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 44, - недієздатною. Встановити над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована та мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 44, опіку та зобов'язати орган опіки та піклування: Київську районну адміністрацію м. Одеси призначити їй опікуна, а саме її доньку ОСОБА_5, що зареєстрована та мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 42.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована та мешкає за адресою: м. Одеса, вул. Костанді. 44, є її мамою. Починаючи з 2013 року психіатричний стан здоров'я ОСОБА_6 погіршився, внаслідок чого вона втратила здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Куриленко О.М.

Ухвалою судді від 06.04.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання.

Одночасно з подачею даної заяви ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням, в якому просила призначити судово-психіатричну експертизу на вирішення якої поставити наступні питання: Чи хворіє ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована та мешкає за адресою м. Одеса, вул. Костанді 44 на психічний розлад здоровя? Якщо хворіє то з якого часу? Чи розуміє ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована та мешкає за адресою м. Одеса, вул. Костанді 44 за станом свого здоровя значення своїх дій та чи може керувати ними? Якщо не розуміє та не може керувати то з якого часу?

Ухвалою суду від 04.06.2018 року у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_5 про призначення судово-психіатричної експертизи було відмовлено.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Заявник ОСОБА_5 у судове засідання двічі не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви, вказуючи на її необґрунтованість та безпідставність. Наполягали на вирішенні справи по суті у відсутності заявника ОСОБА_5

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про розгляд справи сповіщений належним чином 04 червня 2018 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника ОСОБА_7, в якій остання просила провести судове засідання у відсутності представника Київської районної адміністрації, як органу опіки та піклування. Одночасно повідомила, що станом на теперішній час надати суду подання про доцільність/недоцільність призначення гр.. ОСОБА_5 опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 неможливо, оскільки заявником не подано заяву та не представлено документи, які необхідні для розгляду означеного питання на засіданні ради опіки та піклування.

Відповідно до положень п.1 ч2, ч.4 ст. 293 ЦПК України суд розглядає цю справу в порядку окремого провадження та розгляд справи проводиться судом у складі одного судді і двох присяжних.

Суд, заслухавши пояснення особи, щодо якої подано заяву та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 ст.296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім'ї.

Згідно з ч.1 ст.295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у наркологічному або психіатричному закладі, - за місцезнаходженням цього закладу

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник стверджує, що з 2013 року психіатричний стан здоров'я ОСОБА_6 погіршився, внаслідок чого вона втратила здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Перш за все, слід зауважтти, що, як пояснила ОСОБА_3 у судовому засіданні, свою доньку ОСОБА_5 вона не бачила вже майже три роки, з нею не спілкується, жодних стосунків не підтримує, проживає окремо.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять достатніх даних про психічний розлад здоровя ОСОБА_3, більш того, згідно Медичної довідки про проходження обовязкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів Серії 12ЯЯФ № 478486, яка була видана 10.05.2018 року КУ «Міський психіатричний диспансер» вбачається, що ОСОБА_3 не має проявів психічних розладів.

Також відповідно до листа головного лікаря КУ «Міський психіатричний диспансер» вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, під наглядом лікаря - психіатра КУ «Міський психічний диспансер» не перебуває, за медичною допомогою не зверталась.

Суд критично оцінює надані заявником медичні довідки, які були видані нібито заступником головного лікаря «Одеського обласного медичного центру психічного здоровя», оскільки у судовому засіданні ОСОБА_3 повідомила, що ніколи не зверталася за психологічною або психіатричною допомогою. В тому числі не зверталася та не відвідувала КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я», не проходила обстеження стану психічного здоров'я у вказаній установі або на дому, не була на прийомі та не зустрічалася з його персоналом, в тому числі з заступником головного лікаря ОСОБА_9. На обліку у вказаній установі або під наглядом психіатра також не перебуває.

Зазначила, що 14 вересня 2016 року відбулася зміна реєстрації її місця проживання на фактичне, де вона проживає з вересня 2016 року за адресою: м. Одеса, Київський район, вул. Костанді, буд 44. При цьому за вищевказаною адресою фактичного та зареєстрованого проживання лікарі вказаної установи, та будь-які інші лікарі-психіатри, лікарі-психотерапевти, лікарі-психологи та інші лікарі суміжних спеціалізацій ніколи не відвідували, обстеження стану її психічного здоров'я не здійснювали.

Таким чином, дані, що вказані у наявній в матеріалах судової справи №520/3508/18 копії довідки КУ «Одеський обласний медичний центр психічного здоров'я» від 11.12.2017 p., завіреної підписом заступника головного лікаря вказаної установи ОСОБА_9, що вона нібито була оглянута лікарем за місцем проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 не відповідають дійсності, а вказана квартира, як стверджувала ОСОБА_3 у судовому засіданні, взагалі належить стороннім особам.

На стан свого психічного здоров'я в неї скарг немає, вона усвідомлює значення своїх дій та керує ними. З донькою ОСОБА_5 та її сином ОСОБА_10 вона не бачилась вже майже три роки у зв'язку із їх протиправними спробами заволодіти належним їй майном, скарги на що наразі розглядається відповідними судами та правоохоронними органами.

ОСОБА_3 вважає, що заява про визнання її недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна, є безпідставною, наведені в ній аргументи є вигаданими, та ця скарга подана з метою заволодіння правом розпорядження належним їй майном та зупинення розгляду її скарг у відповідних судах та правоохоронних органах.

Вказані обставини викладені також в письмових поясненнях ОСОБА_3, підпис якої 24 квітня 2018 року було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_11, реєстраційний номер 737.

Крім того, суд звертає увагу на те, що як стверджує ОСОБА_5 в своїй заяві, про наявність психічного розладу матері їй стало відомо від її представника, який під час розгляду іншої справи в Одеському окружному адміністративному суді повідомив її про те, що представниками ОСОБА_3 подавались до суду документи, які свідчать про стан її здоров`я. При цьому суд критично ставиться до даних тверджень, так як надані до заяви заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності та залишення позову без розгляду, що містяться на аркушах справи 17-20, взагалі ніким не підписані та не завірені.

Згідно ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відсутні підстави для ухвалення рішення про визнання недійсною ОСОБА_3, оскільки вона здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

З огляду на те, що вимоги про встановлення опіки є похідними, суд також відмовляє в їх задоволенню, через безпідставність та необґрунтованість.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212-215, 218, 234, 236-237, 241 ЦПК України, на підставі ст. ст. 39, 60, 63 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_5, особа щодо якої подається заява - ОСОБА_3, заінтересована особа Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.

Присяжні: ОСОБА_1,

ОСОБА_2