Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 336/1524/18
Провадження №: 2/332/934/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2018 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі головуючого судді Безлер Л.В. за участю секретаря судового засідання Жечевої А.В., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.
На підтвердження своїх позовних вимог позивачка вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 10.04.2015 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Матеріальну допомогу на утримання її утримання та дитини відповідач не надає. Вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про час та день судового засідання був належним чином повідомлений.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У звязку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у звязку з наступним.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10.04.2015 року, який був зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №113, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 155127 від 10.04.2015 року.
Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС № 291845 від 01.09.2015 року, актовий запис № 629, 29.08.2015 року в м. Запоріжжі народився ОСОБА_3, батьком якого є ОСОБА_2, а матірю ОСОБА_1.
Позивачка на даний час знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею 3-річного віку, малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матірю.
Статтею 75СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно статті 84 СК України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч .2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч.3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Стаття 85СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців або інших аліментних зобовязань не має, оскільки вказане не заперечив.
У звязку з доглядом за дитиною,якій менше трьох років,позивачка не має змоги працювати і утримувати себе.
Також, суд, при встановленні розміру аліментів, враховує стан здоровя та матеріальне становище позивачки, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів.
У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивачка та відповідач не вирішили.
З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача.
Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачці, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення їх дитиною трирічного віку.
Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позивач подала позов 27.03.2018 року, про що свідчить відмітка суду, суд прийшов до висновку, що аліменти підлягають стягненню з 27.03.2018 року.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.
Відповідно до ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 18, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284, 354, 430 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн- НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, іпн- НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи з 27.03.2018 року і до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_3, 29.08.2015 року, трирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн- НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,в дохід держави 704,80 (сімсот чотири гривні) 80 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя Л.В. Безлер