Єдиний унікальний номер 240/383/17 Номер провадження 22-ц/775/843/2018
Головуючий в 1 інстанції - Попович І.А. Єдиний унікальний номер 240/383/17
Доповідач - Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/775/843/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року Апеляційний суд Донецької області в складі суддів:

Папоян В.В. (доповідач)

Кішкіної І.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області в режимі відеоконференції з Добропільськім міськрайонним судом Донецької області за апеляційної скаргою ОСОБА_4 на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 02 серпня 2017 року цивільну справу № 240/383/17 за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про зобов'язання вчинити певні дії (суддя Попович І.А., повний текст рішення складений 07 серпня 2017 року),

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго», якій під час розгляду справи уточнював. На обґрунтування вимог зазначив, що він є споживачем послуг з енергопостачання, які надає відповідач. У 2001 року у нього стався конфлікт з працівниками Олександрівського РЕМ , які незаконно проникли до його домоволодіння та безпідставно відключили його будинок від електричної енергії. Такі дії працівники відповідача обґрунтовували спочатку наявним у нього боргом за спожиту електричну енергію, а потім - самовільним підключенням, хоча будь-яка заборгованість у нього відсутня, він самовільно до мережі електропостачання не підключався, використовував автономне живлення від акумуляторів. На підставі чого просив зобов'язати відповідача негайно та безкоштовно підключити його будинок до електричної мережі.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 2 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач надав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його вимоги. Зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Його будинок був відключений від електропостачання неправомірно, будь-яких доказів про наявність заборгованості на період відключення відповідач не надав, а тому відповідач зобов'язаний відновити електропостачання безкоштовно чим поновити його порушені права.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 01 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано відповідача поновити енергопостачання у будинку позивача за адресою: АДРЕСА_1. Розподілено судові витрати.

Постановою Верховного Суду від 04 квітня 2018 року рішення суду апеляційної інстанції скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Відповідно до ст..374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про електроенергетику», Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил КЕЕН, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 з 1991 року мешкав у будинку АДРЕСА_1, якій належав йому на праві власності з 06.12.2004 року, та був споживачем електричної енергії яку надає відповідач.

Зі змісту інформації наданої Олександрівським ЦОК ПАТ ДТЕК «Донецькобленерго» від 17.07.2017 року убачається, що 17.01.2001 року було проведено відключення від електричної мережі житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заборгованості за спожиту електричну енергію. Який саме розмір заборгованості існував на час відключення встановити неможливо в зв'язку із строком давності. На теперішній час заборгованості за спожиту електричну енергію не існує. Однак, рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 11.09.2008 року з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» стягнуто 1119,19 грн. в рахунок відшкодування шкоди.

Згідно відповіді начальника абонентської служби енергонагляду Олександрівського РЕМ від 27.11.2007 року на заяви позивача від 12.11.2007 року та 22.11.2007 року повідомлено, що відновлення електропостачання у будинку можливе лише після сплати суми нарахованої по акту про порушення від 27.03.2006 року у розмірі 1119,19 грн., ремонту, установки та опломбування лічильника, а також послуг з підключення.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що позивач вимог про визнання дій відповідача щодо відключення неправомірними не заявляв, а його вимога про зобов'язання енергопостачальної компанії безоплатно підключити його будинок до електромережі без укладання відповідного договору та без виконання обов'язкових умов щодо встановлення засобів обліку не відповідають вимогам закону.

Проте з таким висновком суду не можна погодитися з наступних підстав.

Відповідно до проголошеному ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року і, відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, положенню кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорю ванного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, якій не суперечить закону.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України та одним зі способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивач наполягає на відновленні становища, яке існувало до порушення права та фактично оспорює неправомірність відключення його будинку від енергопостачання у 2001 році та просить зобов'язати відповідача поновити енергопостачання, тому суд вирішуючи позовні вимоги про відновлення енергопостачання в межах розгляду справи має дати правову оцінку правомірності такого відключення та визначити належний спосіб захисту порушеного права. Ті обставини, що позивач не заявляв самостійні вимоги про визнання дій відповідача в цієї частині неправомірними не позбавляють його права на судових захист.

Проте суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 212, 214 ЦПК України зазначених положень закону не врахував, належним чином не з'ясував обставини, які мають значення по справі, допустив порушення норм матеріального права, що призвело до невірних правових висновків у тих правовідносинах, що виникли між сторонами, а тому рішення суду підлягає скасуванню.

Розглядаючи справу апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно свідоцтва про смерть серія ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26 лютого 2018 року, виданого Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області позивач у справі ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року про що складено актовий запис №19 від 26 лютого 2018 року.

За змістом ст. 1219 ЦК України особисті немайнові права не входять до складу спадщини, то і вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин, процесуального правонаступництва не допускають.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За п.7 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, якщо смерть фізичної особи настала після ухвалення рішення судом першої інстанції та встановлено факт незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції, то суд апеляційної інстанції має скасувати рішення суду першої інстанції і закрити провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 377 ЦПК України.

У даній справі позивач помер після ухвалення рішення судом першої інстанції та, оскільки спір виник з правовідносини які стосуються прав побутового споживача електричної енергії, предметом позову є зобов'язання вчинити певні дії (підключити будинок позивача до електричної мережі) і дані відносини не допускають правонаступництва, тому у відповідності до ст.. 374 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 377, 382, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 02 серпня 2017 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» про зобов'язання вчинити певні дії - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: В.В. Папоян

І.В. Кішкіна

О.В. Халаджи

Повний текст постанови складений 22 травня 2018 року

Суддя-доповідач В.В. Папоян