Постанова

Іменем України

23 травня 2018 року

м. Київ

справа № 461/2248/17

провадження № 61-7332св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Фаловської І. М., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року в складі судді Государського А. В. та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року в складі колегії суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У березні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (далі - ПАТ «КБ «Глобус») про повернення коштів.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року позовну заяву повернено позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовну заяву слід подавати до належного суду, зокрема за місцем знаходження відповідача, або за місцем проживання чи перебування споживача, або за місцем заподіяння шкоди та виконання договору.

Позов пред'явлено до юридичної особи, юридична адреса якої: АДРЕСА_1. Адреса проживання позивача: АДРЕСА_2, тобто за межами території Галицького району м. Львова.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про непідсудність справи Галицькому районному суду м. Львова.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить постановлені в справі ухвали скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій не взято до уваги, що позов на підставі частини п'ятої статті 110 ЦПК України 2004 року було подано за місцем виконання договору.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ПАТ «КБ «Глобус» про повернення коштів, зазначаючи, що 3 березня 2017 року ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від її імені уклав у відділенні № 9 м. Львова ПАТ «КБ «Глобус» договір депозиту «Класичний». Відділення № 9 знаходиться за адресою: вул. Чайковського, 16, м. Львів.

Договір укладався протягом значного періоду часу та 3 березня 2017 року оформлений не був. За пропозицією менеджера банку ОСОБА_5 було запропоновано отримати 7 березня 2017 року платіжну картку, оскільки він повідомив, що буде поповнювати вклад та оформлювати ще один вклад. Первинна сума становила 10 000,00 грн. Банком було видано безкоштовну миттєву платіжну картку на ім'я ОСОБА_4

Проаналізувавши умови договору, ОСОБА_5 7 березня 2017 року розірвав договір, проте кошти повернені не були з тих підстав, що банку необхідно було розглянути звернення ОСОБА_5 протягом 10 днів.

17 березня 2017 року ОСОБА_5 прибув до банку для отримання коштів, однак йому в цьому було відмовлено у зв'язку з відсутністю пластикової картки.

ОСОБА_4 звернулася до Галицького районного суду м. Львова з позовом до ПАТ «КБ «Глобус» про повернення коштів.

Територіальне відокремлене безбалансове відділення банку- це підрозділ, який здійснює розрахунково-касове обслуговування клієнтів та вкладні операції.

Відділення банків виконують функції та операції, передбачені положенням про відділення та на підставі дозволу, наданого компетентним органом банку на право проведення відділенням окремих операцій, у межах отриманих банком банківської ліцензії та письмового дозволу (у тому числі в межах отриманого філією, якій підпорядковується відділення, дозволу банку, погодженого Національним банком України).

Погодження відкриття відділення здійснюється за рішенням Комісії Національного банку України при територіальному управлінні за місцезнаходженням відділення.

Відділення № 9 м. Львова ПАТ «КБ «Глобус» знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Чайковського, 16, яка територіально входить до Галицького району.

Відповідно до частин п'ятої, сьомої, восьмої статті 110 ЦПК України 2004 року, яка регулює підсудність справ за вибором позивача, позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтися також за їх місцезнаходженням.

Позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Зазначеними нормами передбачено альтернативну територіальну підсудність, отже, ОСОБА_4 за своїм вибором могла звернутися до суду за місцем свого проживання, за місцезнаходженням філії або представництва юридичної особи.

Згідно з пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 19 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних потреб. Закон регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємства.

У пункті 5 цієї постанови роз'яснено, що відповідно до статті 24 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що правовідносини, які виникли між сторонами, пов'язані з наданням депозитних послуг; ОСОБА_4 є споживачем таких послуг, отже, відповідно до частини п'ятої статті 110 ЦПК України вибрала підсудність справи за місцем надання банківських послуг з урахуванням статусу споживача, який вона набула у зв'язку із укладенням договору і на захист порушених прав невиконанням якого подано позов.

Зазначені обставини та норми права судами враховані не були, що призвело до помилкового висновку про непідсудність справи Галицькому районному суду м. Львова.

За таких обставин судові ухвали підлягають скасуванню з переданням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Частиною четвертою статті 406 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

За правилами частини четвертої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29 березня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: С. Ю. Мартєв

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С.П. Штелик