Справа № 583/1546/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ільченко В.М.

за участю секретаря Верба Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Охтирка скаргу ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судового рішення щодо законності постанови про арешт квартири боржника,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2018 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 в порядку судового контролю за виконанням судового рішення. Скарга мотивована тим, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 у справі № 22-ц-1735 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати до повноліття дитини на користь ОСОБА_3 17.03.2018 поштою він отримав постанови державного виконавця від 10.03.2018 у справі виконавчого провадження № 2801217, щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, у праві керування транспортними засобами, у праві користування зброєю, у праві полювання. Дані постанови були ним оскаржені в порядку судового контролю. 26.04.2018 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 2801217 випадково було виявлено постанову від 10.03.2018 про накладення арешту на майно боржника у виді квартири АДРЕСА_1, яка належить боржнику на праві власності. Правові та фактичні обставини, які стали підставою для накладення арешту, у постанові не зазначені; дата народження боржника зазначена 15.01.1989, тоді як ОСОБА_1 народився 08.09.1976; сума боргу зазначена в розмірі 35483,22 грн., але не як підстава для застосування арешту, а як наслідки накопичування недоліків виконавчого провадження. Доказів надіслання постанови боржнику не надані. Вважає постанову про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 незаконною з наступних підстав: постанова про відкриття виконавчого провадження не доведена до стягувача, рішення Апеляційного суду від 21.12.2006 про зміну розміру аліментів отримано в суді лише 29.03.2018, державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості вже після 10.03.2018, тобто після винесення постанови про арешт. Також зазначає, що відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» не здійснюється звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій вона розташована, якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто 74460,00 грн. Узвязку з цим порушує питання про визнання неправомірними дій державного виконавця Охтирського МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області ОСОБА_4 в межах виконавчого провадження №2801217 по примусовому виконанню судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, по прийняттю рішення про арешт квартири боржника; визнаня незаконною та скасування постанови державного виконавця про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_2; зобовязання державного виконавця застосувати заходи по зняттю арешту з майна боржника.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд скарг у відсутність заявника та його представника, наполягає на задоволенні скарги.

Від державного виконавця надійшла заява про розгляд скарги за відсутності державного виконавця. Згідно наданого відзиву державний виконавець зазначила, що на виконанні в Охтирському МВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження № 2801217. Боржником оскаржуються дії державного виконавця Мащенко О.М., однак відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 885/04 від 06.06.2018 ОСОБА_4 звільнено з займаної посади з 20.06.2018 і виконавче провадження передане державному виконавцю Цвик І.В. Скаргу вважає необгрунтованою, оскільки постанова про арешт майна боржника, а саме квартири, була винесена державним виконавцем для забезпечення реального виконання судового рішення та того ж дня направлена до відома боржника за вихідним № 9053. Станом на 01.08.2018 загальний розмір заборгованості по аліментам складає 44442,65 грн., що не перевищує 20 мінімальних розмірів заробітної плати, тому звернення стягнення не проводиться. Боржник був обізнаний про необхідність сплати аліментів у розмірі 622 грн. станом на 01.04.2012. Боржник не зявився на виклик державного виконавця двічі, хоча був обізнаний про необхідність сплати аліментів. Твердження боржника, що розмір обовязкових до сплати аліментів має нараховуватися з урахуванням поданих податкових декларацій про майновий стан та доходи від непідприємницької діяльності за 2015, 2016, 2017 року є неспроможними, так як сума задекларованого річного доходу при його поділі на кожен місяць не відповідає прожитковому мінімуму, а тому є явно заниженою. Доказів обмеження працездатності в зазначений період боржник не надав. Крім того, квитанції про сплату аліментів за 2015, 2016, 2017 року боржником були надані в грудні 2017 року, квитанції за період з січня по травень 2018 року - в червні 2018 року. Оскільки станом на час винесення постанови від 01.03.2018 був відсутній належний розрахунок заборгованості по аліментам, 10.07.2018 державним виконавцем проведено уточнений розрахунок заборгованості по аліментам станом на 01.03.2018, який доведений до боржника 18.07.2018. Відповідно до розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.03.2018 за боржником склала 39821,17 грн., її сукупний розмір явно перевищує суму відповідних платежів за три місяці, тому скасування оскаржуваної постанови буде безпідставним, оскільки арешт з майна знімається державним виконавцем у разі повного погашення заборгованості. Вважає, що ігноруванням вимог закону щодо сплати мінімального розміру аліментів боржник створив ситуацію по накопиченню заборгованості, а тому з боку державного виконавця права боржника не були порушені. Наполягає на відмові в задоволенні скарги.

Від представника стягувачки надійшла заява про розгляд скарги у відсутність стягувачки та боржника.

Представник Головного територіального управління юстиції у Сумській області, будучи своєчасно повідомленими про день та час розгляду скарги, в судове засідання не зявився.

Суд, проаналізував матеріали справи, вислухавши сторони, дослідив матеріали виконавчого провадження, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2006 у справі 2-78/2006 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про заміну підстав і умов стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та колишньої дружини і стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, змінено умови виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі і стягнуто з ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 180 грн. щомісячно на користь матері ОСОБА_3 до його повноліття.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 21.12.2006 №22-ц-1735 рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02.11.2006 змінено, стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до його повноліття, на користь матері ОСОБА_3 щомісячно в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання вказаного рішення 12.01.2007 Охтирським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист №2-78 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до його повноліття, щомісячно в розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

25.01.2007 на підставі зазначеного виконавчого листа державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 2801217 за заявою ОСОБА_3 від 19.01.2007 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 з 2006 року сплачував аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини, відрахування здійснювалися з його заробітку за місцем роботи.

29.08.2007 в звязку із звільненням ОСОБА_1 з попереднього місця роботи виконавчий лист по справі № 2-78 був повернутий до Відділу ДВС Охтирського міськрайонного управління юстиції.

В наступному, боржник тимчасово знаходився на обліку в центрі зайнятості, та з 03.04.2008 року був офіційно працевлаштований по 01.03.2011, з ОСОБА_1 стягувалися аліменти.

Після звільнення з роботи ОСОБА_1 продовжував сплачувати аліменти на утримання дитини на користь стягувача по даний час, що підтверджується чеками про сплату аліментів в оригіналі, які маються в матеріалах виконавчого провадження.

Згідно письмових пояснень боржника від 06.07.2012 ОСОБА_1 ознайомлений з середньомісячним розміром заробітної плати по регіону, зобовязався сплачувати аліменти в розмірі по 622 грн. щомісячно та сплачував аліменти, що підтверджується відповідними чеками.

В матеріалах виконавчого провадження маються виклики до державного виконавця від 09.01.2018 та 06.03.2018.

Виклик державного виконавця від 06.03.2018 № 8949 про явку до державного виконавця 19.04.2018 боржником ОСОБА_1 отриманий 03.04.2018, що підтверджується поштовим конвертом.

Встановлено, що 10.03.2018 державним виконавцем Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 на підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в звязку з тим, що за боржником мається заборгованість по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців у розмірі 35483,22 грн., винесено постанову про арешт майна боржника.

Суд дійшов висновку, що вказана постанова державного виконавця є передчасною, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Виконавець зобовязаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) розяснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обовязки.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобовязаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, належний розрахунок, який підтверджував би наявність заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, на час винесення державним виконавцем спірної постанови про арешт квартири боржника, - в матеріалах виконавчого провадження відсутній. Доказів наявності розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці, станом на 10.03.2018 державним виконавцем надано не було та матеріали виконавчого провадження не містять.

Доводи державного виконавця про здійснення 10.07.2018 розрахунку заборгованості станом на 01.03.2018 не підтверджуть наявність такого розрахунку на час винесення постанови.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов висновку, що державний виконавець передчасно винесла постанову про арешт майна боржника у виді квартири, яка підлягає скасуванню як незаконна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 (пров. Дачний, 7/63 м. Охтирка Сумської області, РНОКПП НОМЕР_1) в порядку судового контролю за виконанням судового рішення щодо законності постанови про арешт квартири боржника задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_4 від 10.03.2018 про арешт майна боржника у виді квартири АДРЕСА_3 у виконавчому провадженні № 2801217 за виконавчим листом №2-78, виданим Охтирським міськрайсудом від 12.01.2007.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області через Охтрський міськрайсуд Сумської області протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_5