Справа № 577/3653/18
Провадження № 2/577/1393/18

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі:

головуючого судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Конотопського району Сумської області, треті особи: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу ОСОБА_3, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт належності ОСОБА_4, яка померла 14 грудня 2000 року, сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ № 031340, виданого 30.04.1996 р. на підставі рішення Конотопської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року № 100, який виданий на імя ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_6 , який помер 09 листопада 2005 року, право на земельну частку (пай) розміром 3,06 умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату серії СМ № 031340 від 30.04.1996 р., в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4, померлої 14 грудня 2000 року, а також, визнати це право за нею після смерті батька ОСОБА_6, який помер 09 листопада 2005 року, в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 14 грудня 2000 року померла її мати ОСОБА_4 Після її смерті залишилася спадщина, а саме право на земельну частка (пай) розміром 3,06 умовних кадастрових гектарів в КСП « Україна», яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Конотопського району Сумської області і це право належало померлій на підставі сертифікату серії СМ № 031340 від 30.04.1996 р. Спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_6, оскільки був зареєстрований і постійно проживав в одному спадковому будинку з померлою в с.Кузьки до дня її смерті та на день її смерті , тобто фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Однак, 09 листопада 2005 р. батько помер і не встиг оформити свої спадкові права. Вона як спадкоємець за законом спадщину після смерті батька прийняла, 31 липня 2018 р. подала до нотаріуса заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину. На даний час постало питання про належне оформлення права на спадщину, але, при зверненні до нотаріуса, виявилось, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий на імя ОСОБА_5, в той час як по-батькові матері завжди було «Григорівна» і свідоцтво про смерть видано на «Козлову Ольгу Григорівну», тому розбіжність у написанні прізвища матері перешкоджає їй реалізувати право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Представник позивача ОСОБА_7 до судового засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити .

Відповідач ОСОБА_2 сільська рада Конотопського району Сумської області до судового засідання не зявилися, надали заяву про слухання справи без участі їх представника, проти позову не заперечують , покладаються на розсуд суду.

Третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Сумській області до судового засідання не зявилися, покладаються на розсуд суду.

Третя особа: приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу ОСОБА_3 до судового засідання не зявилася, надала пояснення на позов, де вказує, що після смерті ОСОБА_6, який помер 09 листопада 2005 року, заведена спадкова справа на підставі заяви, поданої ОСОБА_1 Однак, видати свідоцтво про право на спадщину неможливо у звязку з розбіжністю в написанні по-батькові спадкодавця в Сертифікаті на право на земельну частку (пай) , який виписаний на ОСОБА_5, замість ОСОБА_4. Спадкоємцю було надано розяснення про необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Тому, в частині зазначених вимог не заперечує. Крім того, повідомляє, що інші вимоги позивача не підлягають судовому розгляду, оскільки існує позасудовий порядок видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши зібрані у справі докази, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини і дійшов висновку про задоволення позову частково з огляду на наступне.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 померла 14 грудня 2000 року ( а.с.5), ОСОБА_6 помер 09 листопада 2005 року.( а.с.6).

В свідоцтві про народження ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ( а.с.15).

У свідоцтві про одруження зазначено, що ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_9 і змінила прізвище на «Євченко» ( а.с.19)

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

З копії сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ № 031340, виданого 30 квітня 1996 р. вбачається, що ОСОБА_5 на підставі рішення Конотопської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року № 100 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 3,06 в умовних кадастрових гектарах ( а.с.12).

Відповідно до п. 7 ст. 16 Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно», для здійснення реєстрації будь-якого права власності заяву повинен подати власник або уповноважена ним особа, однак, на сьогодні це здійснити неможливо, оскільки ОСОБА_4 померла . Видати на даний час Сертифікат на право на земельну частку(пай) не має можливості, оскільки з набранням чинності змін до Закону України «Про державний земельний кадастр» змінено порядок отримання правовстановлюючих документів на землю.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 і ОСОБА_4 одна й та ж особа, таким чином, Сертифікат про право на земельну частку (пай) серії СМ № 031340, виданий 30.04.1996 р. на підставі рішення Конотопської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року № 100 на імя ОСОБА_5 дійсно належить ОСОБА_4, яка померла 14 грудня 2000 року .

А тому, вимога позивача про встановлення факту належності Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ № 031340 ОСОБА_4, яка померла 14 грудня 2000 року підлягає задоволенню.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті .

З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 01 червня 2018 року вбачається, що після померлого 09 листопада 2005 року ОСОБА_6 заведена спадкова справа № 121/2018 ( а.с.23)

Позивачем не наведено, з яких підстав неможливо в позасудовому порядку оформити право на земельну частку (пай), про яке просить і не надано тому доказів. В той же час, з розяснення приватного нотаріуса Конотопського районного нотаріального округу ОСОБА_3 вбачається, що видати ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку неможливо, оскільки необхідно встановити факт належності правовстановлюючого документу спадкодавцю ОСОБА_4 для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду ( а.с.20)

Позивачем, також, ставиться питання про визнання за ОСОБА_6, який помер 09 листопада 2005 року, права на земельну частку (пай) розміром 3,06 умовних кадастрових гектари, на підставі сертифікату серії СМ № 031340 від 30.04.1996 р., в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_4, померлої 14 грудня 2000 року, а також, визнати це право за нею після смерті батька ОСОБА_6, який помер 09 листопада 2005 року, в порядку спадкування за законом.

З представлених суду доказів вбачається, що у вимогах позивачки про визнання за нею права на земельну частку(пай) відсутній спір, а вирішення заявлених вимог відноситься до компетенції нотаріуса, тому, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12,81, ч.2 ст. 247 , 263, ч. 2 ст. 315 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) задовольнити частково.

Встановити факт, що Сертифікат про право на земельну частку (пай) серії СМ № 031340, виданий 30 квітня 1996 року на підставі рішення Конотопської райдержадміністрації від 27 березня 1996 року № 100 на імя ОСОБА_5, належить ОСОБА_4, яка померла 14 грудня 2000 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В задоволенні вимог про визнання за ОСОБА_6 в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_4, яка померла 14 грудня 2000 року права на земельну частку ( пай) на підставі Сертифікату серії СМ № 031340 від 30.04.1996 р. та визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_6 , який помер 09 листопада 2005 року права на земельну частку ( пай) на підставі Сертифікату серії СМ № 031340 від 30.04.1996 р. відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 07 грудня 2018 року.

Суддя Семенюк І. М.