справа №619/707/18
провадження №2/619/627/18
Рішення

іменем України

22 серпня 2018 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі:

Головуючого: судді Кононихіної Н. Ю.

При секретарі: Мєщан І. О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дергачі

Цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про позбавлення батьківських прав», де в третій особі є Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області,

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До суду звернулася позивач ОСОБА_1 до ОСОБА_3 «про позбавлення батьківських прав». Із матеріалів позову вбачається, що позивач перебувала в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 09 лютого 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області. Актовий запис № 12. Від спільного подружнього життя сім'я мала неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області 21.06.2013 року, актовий запис № 12.

Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її матеріальному утриманні.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11.05.2016 (справа 619/1125/16-ц, н.п.2/619/780/16) шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 09.02.2013 в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 12-розірвано.

Відповідач з сім'єю не проживає з дня народження сина, не займається вихованням сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини.

Дитина постійно проживає разом зі матір'ю та її батьками.

У позивача фактично створено нову сім'ю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з яким проживають з 2014 року.

ОСОБА_3 батьком називає її цивільного чоловіка ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 абсолютно не виконує обов'язки, що покладені законом на батька по відношенню до дитини. Батько не піклується про розвиток дитини, оскільки не проводить часу з сином та навіть не намагається цього робити. Моральний вплив на дитину можливий або безпосередньо через спілкування з дитиною або не прямим впливом, шляхом фінансової участі в вихованні або іншої матеріальної допомоги.

Відповідач абсолютно байдужий до здоров'я дитини.

Ніякого надання матеріальної допомоги на утримання сина, на його лікування та харчування з боку Відповідача не надходило у зв'язку з чим позивач вимушена була звертатись до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, що свідчить про байдужість батька щодо матеріальної забезпеченості своєї дитини, без якої про нормальний фізичний розвиток та стан здоров'я говорити неможливо.

Тому позивач просила позбавити батьківських прав відповідача відносно сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не надав заперечення на позов.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області до судового засідання не надав заперечення на позов.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 15 березня 2018 року було відкрите загальне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання для розгляду справи на 02 квітня 2018 року, а також запропоновано у п'ятнадцятиденний строк з моменту одержання ухвали подати до суду відзив на позов, а також свої заперечення, в яких викласти свої пояснення, аргументи, міркування щодо наведених позивачем доводів.

Ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 22 травня 2018 року справу призначено для розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу за її відсутності, суд розглядає справу за відсутності позивача, на тих доказах,які надані до судового засідання.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з'явився, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, просив суд слухати справу у його відсутності, фактично визнав позов, так як надав заяву про відмову від виконання батьківських обов'язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченою приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Харківської області від 07.08.2018 року, за реєстром № 2927.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області не з'явилась, сповіщена про дату, час та місце розгляду справи, просила розглядати справу за її відсутності, суд розглядає справу за відсутності представника третьої особи, на тих доказах, які надані до судового засідання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач перебувала в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 09 лютого 2013 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області. Актовий запис № 12. Від спільного подружнього життя сім'я мала неповнолітнього сина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Прудянської селищної ради Дергачівського району Харківської області 21.06.2013 року, актовий запис № 12.

Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її матеріальному утриманні.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11.05.2016 (справа 619/1125/16-ц, н.п.2/619/780/16) шлюб між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований 09.02.2013 в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції у Харківській області за актовим записом № 12-розірвано.

Відповідач з сім'єю не проживає з дня народження сина, не займається вихованням сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини.

Дитина постійно проживає разом зі матір'ю та її батьками.

У позивача фактично створено нову сім'ю з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з яким проживають з 2014 року.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 02.06.2014 (справа 619/1957/14-ц, провадження №2/619/974/14) із ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 стягнуті на користь позивача аліменти в розмірі 1/4частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 24.04.2014 і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Але відповідач рішення про стягнення аліментів не виконує.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з'ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.

Відповідач ОСОБА_7 не забезпечує своєму синові ОСОБА_7 необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, розцінюю як ухилення відповідача від виховання сина за його винної поведінки та свідомого нехтування ним своїми обов'язками.

Згідно листа-повідомлення від 12.02.2018 № 39 на запит адвоката, директор Цупівського НВК повідомила, що ОСОБА_3 відвідує дошкільний підрозділ Цупівського навчально-виховного комплексу « Загальноосвітня школа I- II ступенів-дошкільний заклад» з 01.09.2016 по теперішній час. До дитячого садка дитину приводить мати ОСОБА_1, яка піклується про виховання та перебування дитини у закладі, постійно відвідує батьківські збори, є активним помічником вихователів в організації та проведенні свят за участю дітей садочка. За час перебування ОСОБА_3 у закладі, батько -ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, жодного разу не з'являвся до дитячого садка. Не приходив на свята та батьківські збори, не цікався вихованням та розвитком дитини, не спілкувався із вихователями та адміністрацією закладу.

Відповідно до акту від 12.02.2018, складеного депутатом Прудянської селищної ради, в присутності свідків, батько ОСОБА_2 з 2013 року до свого сина ОСОБА_5 не з'являється, жодним чином не проявляє батьківської турботи, не цікавиться його розвитком, успіхами, не підтримує в хвилини тяжкого морального спаду та взагалі не цікавиться станом здоров'я своєї дитини.

Права батьків по відношенню до своєї дитини невід'ємно пов'язані з їх обов'язками, які кореспондують правам та зазначені у ст. 150 СК України.

Можливість позбавлення батьківських прав передбачена сімейним законодавством з метою того, щоб батьки, які не виконують своїх обов'язків по відношенню до своєї дитини, не мали права вимагати від дитини виконання обов'язків по відношенню до себе у майбутньому, а також з метою того, щоб дитина могла бути усиновлена іншим батьком, який добровільно, а не через судовий примус, згоден на любов та тягар виховання дитини.

Інші правові наслідки, які слідують за позбавленням батьківських прав визначені ст.166 СК України. Всі наслідки направлені на захист дитини від негативного впливу особи, яка через свою поведінку фактично перестала виконувати батьківську функцію та перетворилася на чужу для дитини людину.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 164 СК України: батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ч.1-2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»: виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Обов'язки по вихованню дитини передбачені ст. 150 СК України, ст.12 закону України «Про охорону дитинства» та конкретно розкриті у першій частині позову, щодо поведінки та відношення Відповідача до їх виконання.

При вирішенні даної справи також необхідно враховувати вимоги Конституції України, закону України "Про охорону дитинства", Конвенції про права дитини.

Згідно з ч.3 ст. 51 Конституції України: дитинство охороняється державою. Реальною нормою права, яка спрямована на охорону дитинства можна вважати ст. 164 Сімейного кодексу України, яка спрямована на захист дитини від людини, яка через свою поведінку самоусунулася від покладених на неї обов'язків по участі в охороні дитинства власної дитини.

Окрім цього, за ч.2 ст. 51 Конституції України: батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей. Відповідачем ігнорується дана основоположна Конституційна вимога.

За ст. 9 Конвенції про права дитини: в найкращих інтересах дитини, у випадку якщо батьки не піклуються про неї, дитина може бути розлучена з батьками за рішенням компетентного органу.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.16 ЦК України : Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Тому суд позбавляє батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі та керуючись ст.164 СК України, ст.ст. 10,12,13,76-78, 141, 259 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про позбавлення батьківських прав», де в третій особі є Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області - задовольнити,

позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця с. Козача Лопань Дергачівського району Харківської області - по відношенню до сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н. Ю. Кононихіна