Справа № 265/8210/18
Провадження № 2/265/1861/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 грудня 2018 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А.М.,

за участю секретаря Злидіної Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредитсталь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в особі голови правління Кредитної спілки «Кредитсталь» ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до кредитного договору № № 385, укладеного між кредитною спілкою та відповідачем від 18.04.2018, останній було надано кредит у сумі 6000,00 гривень строком на 6 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних. Відповідач в порушення норм діючого законодавства та умов кредитного договору свої зобовязання належним чином не виконує, за нею рахується заборгованість у розмірі 4498,58 гривень, яка підлягає стягненню достроково. Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у наведеному розмірі, а також витрати з оплати судового збору.

Представник позивача, ОСОБА_3, діюча на підставі довіреності, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_1, будучи у встановленому порядку повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибула з невідомих причин, відзиву на предявлений позов, а також будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надала.

За наведених обставин, суд, зважаючи на наявність згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України, та дійшов до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 18 квітня 2018 року між Кредитною спілкою «Кредитсталь» (далі Кредитодавець), з одного боку, та ОСОБА_1(далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 385 (надалі - Договір), за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 6000,00, строком на 6 місяців та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 36% річних від суми залишку кредиту. Планові платежі позичальник зобовязалася вносити щомісяця не пізніше 20 числа кожного місяця.

При цьому ОСОБА_1 була ознайомлена із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується її особистим підписом у договорі та графіку погашення заборгованості.

Згідно із положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Аналогічні положення закріплені змістом п. 2.1.1 Договору.

З наданих представником позивача розрахунків вбачається, що позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання за Договором з червня 2018 року систематично не виконує, внаслідок чого існує заборгованість у загальній сумі 4498,58 гривень, а саме заборгованість за тілом кредиту у сумі 3973,43 гривень та заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом у сумі 525,15 гривень.

Відповідач, не бажаючи приймати участь в судовому розгляді справи і реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування належного виконання нею обовязків за кредитним договором, тим самим не оспорює наявності підстав для дострокового стягнення з неї виниклої заборгованості.

Таким чином, суд вважає встановленим факт неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором і утворення заборгованості у загальній сумі 4498,58 гривень, та приходить до висновку, що предявлення позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому стягує з відповідача у повному обсязі суму заборгованості за кредитними зобовязаннями, як доведену в ході судового засідання.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 1762,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 133, 141, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України ст. ст. 526,530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Кредитної спілки «Кредитсталь» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Кредитної спілки «Кредитсталь», юридична адреса: 87505, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, 13, , заборгованість за договором кредиту № 385 від 18 квітня 2018 року у сумі 4498 (чотири тисячі девятсот девяносто вісім) гривень 58 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Кредитсталь» витрати з оплати судового збору у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тесту рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду справи на офіційному веб-порталі судова влада України http://court.gov.ua/sud0538/.

Повний текст рішення складено 12 грудня 2018 року.

Суддя _________________________