Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/3458/17 Головуючий у 1-й інст. Коренюк В. П.
Категорія 81 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року

Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу №279/3458/17 за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції від 19 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору, за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року, постановлену під головуванням судді Коренюка В.П. в м. Коростені,

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця ВДВС Коростенського МУЮ від 19 листопада 2015 року про стягнення виконавчого збору. В обґрунтування скарги вказував, що 23 серпня 2017 року при зверненні до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби йому стало відомо про те, що на виконанні виконавчої служби перебуває виконавчий лист Коростенського міськрайонного суду № 279/7209/14-ц від 10 вересня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 947 421 грн 85 коп. боргу на користь ПАТ «Укрсиббанк». Постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 листопада 2015 року він не отримував, а тому про визначений строк для добровільного виконання рішення суду не був обізнаний та не міг в зазначений строк його виконати. Відповідно до відомостей, що містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження йому стало відомо, що в рамках виконавчого провадження № 49311537 - 19 листопада 2015 року прийнято постанову про стягнення з нього виконавчого збору в сумі 94 742 грн 19 коп. Вважає оскаржувану постанову незаконною та винесеною з грубим порушенням статтей 25,31 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки його як боржника не повідомлено у спосіб передбачений законом ні про відкриття виконавчого провадження, ні про здійснення інших виконавчих дій в рамках виконавчого провадження. Враховуючи вищенаведене, просив скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Коростенського міськрайонного управління юстиції від 19 листопада 2015 року по виконавчому провадженню №49311537 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Скасовано постанову державного виконавця ВДВС Коростенського МУЮ від 19 листопада 2015 року по виконавчому провадженню №4931537 про стягнення виконавчого збору.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду Управління ДВС Головного ТУЮ у Житомирській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги. Апеляційну скаргу мотивувало тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, вказує, що Державним виконавцем було вчинено дії (заходи) на примусове виконання рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області (виконавчий лист №279/7209/14-ц від 10.09.2015), а тому в обов'язковому порядку підлягає стягненню виконавчий збір з скаржника. Та обставина, що скаржник не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, не може бути в даному випадку підставою для скасування постанови про стягнення виконавчого збору, так як державним виконавцем фактично здійснені дії (заходи) для примусового виконання рішення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 10 травня 2015 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 947 421 грн 85 коп.

11 листопада 2015 року державним виконавцем ВДВС Коростенського МУЮ прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 279/7209/14-ц від 10 вересня 2015 року, запропоновано боржнику самостійно виконати вимоги виконавчого документу в строк до 18 листопада 2015 року та попереджено, що в разі невиконання рішення в наданий строк його виконання буде здійснено в примусовому порядку зі стягненням виконавчого збору та витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

19 листопада 2015 року державним виконавцем ВДВС Коростенського МУЮ на підставі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 у розмірі 94 742 грн 19 коп.

Положеннями статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХIV передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 25 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХIV передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2015 року у справі №6-785цс15.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до пункту 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону. При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Тобто, відповідно до вказаного пункту у постанові про повернення виконавчого документу стягувача, виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору, тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується тільки з суми, яка фактично стягнута на користь стягувача.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 № 14 роз'яснено, що відповідно до статей 45, 46 Закону № 606-XIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Як встановлено судом, з моменту винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.11.2015 до винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.11.2015, державним виконавцем не здійснювались дії спрямовані на виконання рішення.

Постанова державного виконавця ВДВС Коростенського МУЮ від 19.11.2015 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору винесена до здійснення державним виконавцем заходів примусового виконання рішення, а саме винесення постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29 грудня 2015 року.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що ПАТ «УкрСиббанк» відступило право вимоги за кредитним договором №0 від 29.03.2007 та договором поруки №0/п від 29.03.2007 - ТОВ «Арма Факторинг».

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 31.10.2016 укладеного між ТОВ «Арма Факторинг» (первісний кредитор) та ОСОБА_4 (новий кредитор), первісний кредитор відступив новому кредитору належне первісному кредитору право вимоги за кредитним договором №0 від 29.03.2007 та договором поруки №0/п від 29.03.2007 року.

З листа-повідомлення начальника ТТ №67 ЖРУ АТ «УкрСиббанк» вих. №31 від 14.07.2017 вбачається, що ОСОБА_1 виконав усі зобов'язання згідно договору про надання споживчого кредиту №0 від 29.03.2007 під заставу нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Зобов'язання, які забезпечені договором іпотеки №2850 від 29.03.2007 виконав в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, можна дійти до висновку про безпідставне стягнення державним виконавцем ВДВС Коростенського МУЮ виконавчого збору з ОСОБА_1 в розмірі 94 742 грн 19 коп.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області залишити без задоволення.

Ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 30 травня 2018 року.

Головуючий

Судді