Справа № 285/3686/17
провадження у справі № 2/0285/483/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 серпня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.,

імя (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1, представник ОСОБА_2,

відповідач ОСОБА_3,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3

про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

У жовтні 2017 року представник позивача ОСОБА_2, в інтересах позивача ОСОБА_1, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати за ОСОБА_1 право особистої приватної власності на житловий будинок, загальною площею 34,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Набережна, 29, реєстраційний номер майна 14982448; земельну ділянку, загальною площею 0,0522 га, кадастровий номер :00:005:0285, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Набережна, 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 0; будівлю тракторного гаража, загальною площею 157,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Капустин, вул. Польова, 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 242; будівлю свинарника, загальною площею 906,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Капустин, вул. Польова, 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 242; будівлю зерноскладу, загальною площею 1367,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Капустин, вул. Польова, 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 242; будівлю корівника, загальною площею 680,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Капустин, вул. Польова, 29, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 242.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 18.09.2017 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено попередній договір, згідно якого відповідач зобовязувалася продати вище вказане нерухоме майно. В свою чергу, позивач зобовязалася купити його за 322 644 грн. На підтвердження даних намірів про наступне укладення договорів купівлі-продажу позивач передала відповідачу аванс в сумі 322 564 грн. в день підписання попереднього договору. Решту суми, а саме: 100 грн., позивач зобовязалася сплатити під час підписання основних договорів купівлі-продажу, але не пізніше 02.10.2017 року. Позивач виконала своє зобовязання щодо повної оплати вартості нерухомого майна та сплатила відповідачу решту 100 грн. 30.09.2017 року. Проте, відповідач не зявилася для нотаріального посвідчення договорів купівлі-продажу майна, що позбавило позивача можливість зареєструвати своє право на нерухоме майно, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Відповідачем відзиву на позов до суду не подано.

29.05.2018 року представником позивача подано заяву про зміну підстав позову, яка зводиться до того, що 30.09.2017 року та 01.10.2017 року відбулася передача обєктів нерухомого майна, які зазначені у попередньому договорі купівлі-продажу, про що складено відповідні акти-передачі (а.с.122-126).

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги позивача підтримав, з підстав викладених у заяві про зміну підстав позову.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справу по суті повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши представника позивача, зясувавши обставини, на які він посилаються як на підставу вимог позивача, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 18.09.2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу рухомого майна, а саме: житлового будинку та земельної ділянки, загальною площею 0,0522 га, кадастровий номер :00:005:0285, що знаходяться за адресою: Житомирська область, м. Новоград-Волинський, вул. Набережна, 29; будівлю тракторного гаража, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Капустин, вул. Польова, 29; будівлю свинарника, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Капустин, вул. Польова, 29; будівлю зерноскладу, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Капустин, вул. Польова, 29; будівлю корівника, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Старокостянтинівський район, с. Капустин, вул. Польова, 29.

Згідно умов даного правочину сторони домовилися, що договір купівлі-продажу (основні договору) мають бути укладені та нотаріально посвідчені не пізніше 02.10.2017року. У цілому сума договорів купівлі-продажу нерухомості, що зазначена вище, має становити 322 664 грн., з яких сума договору купівлі-продажу житлового будинку має становити 130 000 грн., а земельної ділянки 68 000 грн. (а.с.53-54).

На підтвердження дійсних намірів про наступне укладання договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 передала ОСОБА_3 аванс в сумі 322 564 грн. до підписання даного договору.

Решту суму, а саме, 100 грн., від загальної суми відповідно до договору ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 30.09.2017 року, про що склала розписку (а.с.56).

Доказів того, що станом на 02.10.2017 року відбулося укладання договору купівлі-продажу вище вказаних приміщень суду не надано, представник позивача вказав на те, що останній не відбувся і на день розгляду справи по суті.

Разом з тим, позивачем надано суду договір купівлі-продажу вище зазначеного нерухомого майна від 30.09.2017 року та акти його прийняття-передачі від 30.09.2017 року та від 01.10.2017 року, які нотаріально не посвідчені (а.с.127-129).

Представник позивача стверджував, що оскільки сторонами попереднього договору купівлі-продажу досягнуто усіх істотних умов, позивач виконала свої зобовязання, визначені попереднім договором, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення основного договору купівлі-продажу нерухомості, та з урахуванням того, що 30.09.2017 року та 01.10.2017 року відбулася передача обєктів нерухомого майна, які зазначені у договорі купівлі-продажу, суд, у відповідності до вимог ст. 220 ч. 2 та ст. 638 ЦК України, може визнати за позивачем право власності на спірне майно.

Однак з такими аргументом представника позивача суд не може погодитися виходячи із таких норм права.

Відповідно до положень ч.1 ст. 635 Цивільного кодексу України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства (ч.2 ст.635 ЦК України).

Отже, єдиним зобов'язанням, яке виникає внаслідок укладення попереднього договору, є зобов'язання укласти у майбутньому основний договір, на умовах та у порядку, що визначені таким попереднім договором.

Відтак, невиконання попереднього договору не тягне за собою перехід права власності на майно. Згідно вимог законодавства сторона договору може вимагати відшкодування збитків, а не визнання права власності на майно, зазначене у попередньому договорі, а тому у задоволенні позову суд відмовляє.

У силу ст. 140 ЦПК України, суд не стягує із відповідача та користь позивача понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1, 31101, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_3 (місце реєстрації вул. Народницька, буд. 15, с. Гульськ, Новоград-Волинський р-н, Житомирська область, 11782, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) про визнання права власності на нерухоме майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складення повного судового рішення 23.08.2018 року.

Головуюча суддя: А.В.Михайловська