233 № 233/4447/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.

розглянувши в порядку письмового спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівського Державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про зміну формулювання причини звільнення та стягнення вихідної допомоги при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із вказаним позовом звернувся ОСОБА_1, в якому просив визнати формулювання причини звільнення його з підстав передбачених ч. 1 ст. 38 КЗпП України незаконним та скасувати його; змінити формулювання причини звільнення його з посади на звільнення відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України у звязку з невиплатою заробітної плати, відповідно до поданої заяви від 08 червня 2018 року, а також стягнути з КДНВП «Кварсит» на його користь вихідну допомогу відповідно до ст. 44 КЗпП України в розмірі тримісячного середнього заробітку, що орієнтовно дорівнює 16602,57 грн. В обґрунтування вимог позивач зазначив про те, що з 01 вересня 2009 року по 09 червня 2018 року він працював в КДНВП «Кварсит» на посаді сторожа двірника бази відпочинку «Ландиш». З квітня 2015 року підприємство не виплачувало йому заробітну плату, внаслідок чого станом на 19 червня 2018 року заборгованість по заробітній платі становить 75493 грн. 47 коп., яку було стягнуто на підставі судового наказу. Позивач ОСОБА_1 08 червня 2018 року звернувся до відповідача із заявою про звільнення його з посади у звязку з невиплатою заробітної плати. 10 червня 2018 року ним отримано трудову книжку, в якій було внесено запис про його звільнення на підставі п. 1 ст. 38 КЗпП України «за власним бажанням», що не відповідає поданій позивачем заяві. При звільненні з причини порушення роботодавцем умов трудового договору йому має бути також виплачена вихідна допомога на підставі ст. 44 КЗпП України в сумі передбаченій колективним договором, але не нижче тримісячного середнього заробітку.

Відповідач ОСОБА_2 Державне науково-виробниче підприємство «Кварсит» відзив на позов не надав.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, подані на їх обґрунтування, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував у трудових відносинах із КДНВП «Кварсит» з 01 вересня 2009 року, обіймаючи посаду сторожа-двірника бази відпочинку «Ландиш»; з 14 квітня 2011 року переведено на посаду «охоронника-кінолога» бази відпочинку «Ландиш».

Відповідно до довідки Костянтинівського ДНВП «Кварсит» № 3-34 від 19 червня 2018 року заборгованість по заробітні платі ОСОБА_1 за період з квітня 2015 року по червень 2018 року склала 75493,47 грн.

01.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до роботодавця із заявою, в якій просив звільнити його із займаної посади за власним бажанням у звязку з невиплатою заробітної плати з 01.06.2018 р.

08 червня 2018 року ОСОБА_1 був звільнений згідно із наказом № 18-к від 08 червня 2018 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Враховуючи те, що судом встановлена наявність обставин щодо не виконання відповідачем законодавства про працю, суд дійшов висновку про наявність права працівника ОСОБА_1 у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власною ініціативою відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, яким вона скористалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність визнати формулювання причини звільнення ОСОБА_1 08.06.2018 року з посади охоронника-кінолога бази відпочинку «Ландиш» Костянтинівського Державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» неправильним та змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 08.06.2018 року з посади охоронника-кінолога бази відпочинку «Ландиш» Костянтинівського Державного науково-виробничого підприємства «Кварсит», вказавши причину звільнення «за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю, ч. 3 ст. 38 КЗпП України».

Відповідно до ст.44 КЗпП України при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку.

Згідно із довідкою КДНВП «Кварсит» № 3-133 від 19 листопада 2018 року розмір заробітної плати за останні два місяці роботи (квітень 2018 року, травень 2018 року) ОСОБА_1 складає 10974,03 грн., середньоденна заробітна плата складає 196,29 грн.

Згідно із п. 8 розділу ІV постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про порядок обчислення середньої заробітної плати» нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до абз. 1 п. 3 розділу ІІІ вказаної постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо.

Враховуючи наявність встановленого законом права позивача на виплату йому вихідної допомоги у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з КДНВП «Кварсит» на його користь вихідної допомоги у розмірі 16461 грн. 06 коп., який розраховано шляхом множення середньомісячної заробітної плати у розмірі 5487,02 грн. (10974,03 грн. /2 міс.) на 3 місяці. А отже, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Оскільки позивачу в частині позовних вимог щодо зміни формулювання причини звільнення було відстрочено сплату судового збору, а в іншій частині позовних вимог позивач звільнений від сплати судового збору, у звязку із задоволенням позовних вимог майнового та немайнового характеру з відповідача в дохід держави слід стягнути витрати, повязані із сплатою судового збору в загальному розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 279, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Костянтинівського Державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» про зміну формулювання причини звільнення та стягнення вихідної допомоги при звільненні задовольнити.

Визнати формулювання причини звільнення ОСОБА_1 08.06.2018 року з посади охоронника-кінолога бази відпочинку «Ландиш» Костянтинівського Державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» неправильним.

Змінити формулювання причини звільнення ОСОБА_1 08.06.2018 року з посади охоронника-кінолога бази відпочинку «Ландиш» Костянтинівського Державного науково-виробничого підприємства «Кварсит», вказавши причину звільнення «за власним бажанням, у звязку з невиконанням власником законодавства про працю, ч. 3 ст. 38 КЗпП України».

Стягнути з Костянтинівського Державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 16461 грн. 06 коп. з наступним утриманням з цієї суми обовязкових податків та зборів.

Стягнути з Костянтинівського Державного науково-виробничого підприємства «Кварсит» в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 (однієї тисячі семисот шістдесяти двох) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складання повного тексту рішення 27 листопада 2018 року.

Позивач: ОСОБА_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, відповідач: ОСОБА_2 державне науково-виробничого підприємство «Кварсит», місцезнаходження: 85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Шмідта, буд. 20, .

Суддя