Справа № 336/5630/18
Пр. № 2/336/2892/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Щасливої О.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем.

В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 21.04.2016 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З січня 2018 року шлюбні відносини фактично припинені з причин різних поглядів на подружнє життя, відсутності взаєморозуміння. Сторони проживають окремо.

Позивачка вважає, що подальше спільне подружнє життя неможливе, оскільки сім'я розпалась остаточно, можливість її встановити втрачена, просить суд шлюб розірвати. Спір про майно відсутній.

Сторони до суду не з'явились, однак надали заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивачка на задоволенні позову наполягала. Відповідач позов визнав повністю, суду заперечень не надав.

З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов відповідно до ст. 200 ЦПК України підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до 105 СК шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 110 СК України.

В силу ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову.

Сторонами досягнуто згоди відносно місця проживання їх неповнолітніх дітей: з матір'ю - ОСОБА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105,110, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 12, 77-82, 200, 206, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Шевченківським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.04.2016 року, актовий запис - 97.

Після набрання рішенням законної сили направити копію рішення до Шевченківського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива