Справа № 137/1524/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Желіховського В.М. секретаря судових засідань ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про втрату права на проживання,- В С Т А Н О В И В: До суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про втрату права на проживання, в якому зазначає, що йому на праві приватної власності належить житловий будинок із погосподарськими будівлями, який розташований по вул. Привокзальній, 67, с. Уладівка Літинською району Вінницької області. Вказує, що в даному будинку зареєстрована його внучка - відповідач ОСОБА_3, яка більше восьми років там не проживає. Позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав, так як в подальшому це надасть йому змогу оформити субсидію. Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій справу просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоча відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України була повідомлена належним чином про місце дату та час судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. З урахуванням письмової позиції позивача, корою останній не заперечував проти ухвалення заочного рішення, досліджених доказів та вимог закону, суд визнає за необхідне на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких підстав. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності судом встановлено, що ОСОБА_2 являється власником будинку вул. Привокзальній. 67, с. Уладівка Літинського району Вінницької області. Із довідки Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області за №657 від 06.07.2018 року (а.с.7) судом встановлено, що ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає протягом останніх восьми років з 2010 року.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів «2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316,317,319,321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.
Відповідно дост. 150 ЖК Українигромадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свійрозсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно частин 1, 2 і 7 ст. 319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до частини 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Як визначено частиною 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно дост. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки позивач є законним власником житлового будинку по вул. Привокзальній, 67, в с. Уладівка Літинського району Вінницької області і відповідач ОСОБА_3 більше восьми років не проживає за вищезазначеною адресою без поважної причини, а тому вважається такою, що втратила право на проживання в зазначеному будинку.
Керуючись ст.ст.4,12,48,76,81, 247, 259,263-268, 280 ЦПК України і на підставі ст.ст.316,317,319,321,386,391 ЦК України, ст.71,72 ЖК України, суд, -
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право на проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.
Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів після проголошення рішення.
Копію заочного рішення протягом 2 діб направити відповідачеві та роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення відповідач може надіслати до суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.