Справа № 318/1563/18 Номер провадження №2/318/674/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2018 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Петрова В.В., при секретарі Александрові М.І,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Камянсько-Дніпровська міська рада Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1. Ще у 2011 р. колишня власниця житла зареєструвала в цій квартирі свою племінницю, ОСОБА_2М, яка ніколи не проживала в даній квартирі, а мешкала в квартирі АДРЕСА_2. Наявність її реєстрації заважає позивачу оформити документи на отримання субсидії, перешкоджає йому, як власнику, володіти та розпоряджатися своїм майном. Просить визнати відповідача таким, що втратила право користування її житловим приміщенням та зняти його з реєстраційного обліку.

Позивач ОСОБА_1В в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3М в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень не мають.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини:

Позивач ОСОБА_1В має на праві власності квартиру АДРЕСА_3, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8)

Відповідач ОСОБА_2М зареєстрована в житловому будинку позивача, а фактично мешкає за іншою адресою, що підтверджується довідкою Кам`янсько-Дніпровської міської ради Запорізької області № 3049 від 16.07.2018 р, довідкою квартального комітету та інформацією міської ради щодо місця реєстрації відповідача (а.с.9-10, 13)

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб'єкти права власності є рівними перед законом.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України за відсутнім наймачем або членами його сімї жиле приміщення зберігається протягом шести місяців.

Відповідно до ст..7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою)

Відповідно до ст..41 Конституції України та ст..321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволено в повному обсязі, оскільки позивач є власником будинку, відповідач зареєстрована в будинку позивача, але не проживає в ньому та добровільно не знялася з реєстрації, чим порушує права позивача як власника будинку.

На підставі викладеного, керуючисьст..41 Конституції України, ст.ст. 71 ЖК України, ст..ст.317-319, 321, 328,391 ЦК України, Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україніта ст.ст.4-5,10, 12-13, 18, 7681, 89, 258-259, 263-265, 268,352 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Камянсько-Дніпровська міська рада Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 6 в будинку № 6 по вул.Гоголя м.Камянка-Дніпровська Запорізької області

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_4