АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Кривчун Т.О., Бондаревської С.М.

секретар Філоненко О.В.

за участі позивача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, представників відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, представника відповідача ПрАТ СК «Саламандра-Україна» - ОСОБА_8, представника відповідача АТ СК «АХА Страхування» - ОСОБА_9

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра-Україна»

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухваленого 30 червня 2015 року у приміщенні суду у м. Полтава у складі судді Січиокно Т.О.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Страхової компанії "АХА Страхування", Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах, просив стягнути на його користь із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у солідарному порядку спричинену матеріальну шкоду у розмірі 109 152, 02 грн. та моральну шкоду у розмірі 50 тис. грн; стягнути з ПрАТ «СК «АХА Страхування» на його користь 50 тис. грн. страхового відшкодування; стягнути з ПрАТ «СК «Саламандра-Україна» на його користь 49 490 грн. страхового відшкодування; стягнути з ОСОБА_5 на його користь франшизу в розмірі 510 грн.; вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог вказував, що 07 листопада 2012 року на перехресті вул. Фрунзе з вул. О. Вишні в м. Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4 та автомобіля ЗАЗ‑110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 Внаслідок ДТП належний йому автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3, було пошкоджено.

Розмір матеріальної шкоди, пов'язаної із проведенням відновлюваного ремонту автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3, склав 207 152,02 грн. Внаслідок ДТП він зазнав також моральної шкоди, яку оцінив у 50 000 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у складі судді Січиокно Т. О. від 30 червня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки у діях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутня вина у спричиненні шкоди.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2, просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Вказував, що відсутність судового рішення про визнання осіб винуватими у ДТП, не може вказувати на відсутність вини в їх діях для настання цивільно-правової відповідальності.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України у редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, що 07 листопада 2012 року о 19 год. 00 хв. в районі перехрестя вул. Фрунзе та вул. О. Вишні у м. Полтаві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, автомобіля ЗАЗ‑110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 і автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_2

У результаті ДТП зазнав ушкоджень автомобіль «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2

Відповідно до довідки про ДТП та схеми до протоколу огляду місця ДТП 07 листопада 2012 року о 19 год. 00 хв. по вул. Фрунзе від Чапаєва в напрямку вул. Кагамлика рухався автомобіль ЗАЗ-110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_5, який на перехресті з вул. О. Вишні зіткнувся з автомобілем ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_2, водій ОСОБА_4 Після зіткнення автомобіль ЗАЗ виїхав на смугу зустрічного руху де зіткнувся з автомобілем ОСОБА_10, д.н.з. НОМЕР_4, водій ОСОБА_2, який рухався в зустрічному напрямку (а.с. 4-9 адміністративного матеріалу № 1622/16318/2012).

Внаслідок цієї пригоди автомобіль ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження № 768 від 03.01.2013 року вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Mercedes-Benz GL реєстраційний номер ВІ 5550АС, з врахуванням додаткового огляду 26.12.2012 р. складає 207 152 грн. (а.с. 50-52 т. 1 ).

Автомобіль ВАЗ-21099, д.н.з. НОМЕР_5 належить ОСОБА_4 (а.с. 245-246 т. 1).

Автомобіль ЗАЗ-110307, д.н.з. НОМЕР_6 належить ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.94 адміністративної справи № 1622/16318/2012).

Автомобіль Mercedes-Benz GL № ВІ 5550АС належить ОСОБА_2 (а.с. 68 т. 1).

Цивільно правова відповідальність водіїв ДТП застрахована відповідно до полісів обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності: водія ОСОБА_4 застрахована СК «АХА Страхування» (поліс № АВ/2534933, а.с. 176 т. 1), водія ОСОБА_5 - СК «Саламандра Україна» (поліс № АВ/8398789, а.с. 143 т. 1), водія ОСОБА_2 - СК «Арсенал Страхування» (поліс № АЕ/1011702, а.с. 67 т. 1).

За результатами розгляду адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення від 28.11.2012 року, постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 17.07.2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження по справі внаслідок закінчення на момент розгляду строків притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 78-80 т. 1).

Постановою по справі про адміністративне правопорушення апеляційного суду Полтавської області від 19.08.2013 року постанову судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.07.2013 року щодо ОСОБА_4 змінено. Провадження щодо ОСОБА_4 закрито за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (т. 1 а.с. 81-84).

На виконання ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 25 лютого 2012 року Полтавським відділенням при Харківському НДІ судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_12 надано висновок судової автотехнічної експертизи по матеріалах справи № 554/17906/14-ц, який складено 07 квітня 2015 року (т. 2 а.с. 2-7).

Судовим експертом визначено, що за даних дорожніх обставин водій автомобіля ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля ВАЗ-21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110307, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 шляхом виконання вимог п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху. За даних дорожніх обставин водій ЗАЗ-110307 ОСОБА_5 невзмозі була контролювати рух автомобіля ВАЗ-21099.

У діях водія автомобіля ЗАЗ-110307 ОСОБА_5, в частині зіткнення автомобілів ЗАЗ-110307 та Mercedes-Benz GL 550, судовим експертом не встановлено невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв'язку з виникненням даної ДТП.

На виконання ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 30 вересня 2015 року Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_12 проведено комісійну комплексну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизи, за результатами якої складено висновок № 9976/1455 від 24 лютого 2016 року (т. 3 а.с. 3-13).

У пункті 1.2 висновку зазначено, що пошкодження на автомобілі ВАЗ 21099 утворилися в результаті динамічного навантаження на праве переднє крило достатньо твердого предмету обмеженої площини, який переміщувався по дотичній траєкторії відносно поверхні крила в напрямку ззаду наперед. При цьому його швидкість під час контакту з автомобілем ВАЗ 21099 була більша про що, свідчить напрямок подряпин ззаду наперед на автомобілі ВАЗ 210991.

У пункті 10. 11. 12 висновку експертизи зазначено, що в дорожньо-транспортній ситуації, що склалася, водій автомобіля ВАЗ 21099 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України. В ситуації, що склалася, технічна можливість попередити виникнення ДТП для водія автомобіля ВАЗ 21099 визначалася виконанням вимог пунктів 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля ВАЗ 21099 ОСОБА_4 не відповідали п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України, та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

У даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля ЗАЗ 110307 ОСОБА_5 повинна була з моменту виникнення небезпеки для руху (з моменту зміни напрямку руху вправо автомобіля ВАЗ 21099 та його виїзду на її смугу) діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

По причині, наведеній у дослідницькій частині даного висновку, а саме невідповідність пояснень водія ОСОБА_4 обставинам ДТП та дійсними ушкодженнями автомобілів ВАЗ 21099 та ЗАЗ 110307, а також відсутності даних про те, яку відстань та з якою швидкістю подолав автомобіль ВАЗ 21099 з моменту зміни напрямку руху вправо до моменту зіткнення з автомобілем ЗАЗ 110307, вирішити питання відносно наявності технічної можливості для водія автомобіля ЗАЗ 110307 ОСОБА_5 попередити виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, а також питання про те, чи є в діях водія автомобіля ЗАЗ 110307 ОСОБА_5 невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв'язку з виникненням даної пригоди, на даному етапі дослідження експерти не змогли. Також експерти не змогли визначити невідповідність вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв'язку з виникненням ДТП, в діях водія автомобіля Mercedes-Benz GL ОСОБА_2

Колегія суддів не погоджується із висновком місцевого суду про те, що матеріальні та моральні збитки, які були завдані позивачеві внаслідок ДТП не підлягають стягненню з обох відповідачів, оскільки в їх діях відсутня вина у спричиненні шкоди.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її заподіювача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відсутність у діях особи складу адміністративного правопорушення не є беззаперечною підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не вчиняли спільні дії, оскільки керували не одним, а кожен окремо, своїм транспортним засобом, а тому їхні дії потрібно оцінювати окремо на предмет відповідності вимогам Правил дорожнього руху України та наявності причинно-наслідкового зв'язку із заподіяною шкодою.

Доказами по справі беззаперечно встановлено, що дії ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходились у причинному звязку із виникненням ДТП (т. 2 а.с. 6; т. 3 а.с. 13).

При цьому, проведеними у справі експертизами не встановлена невідповідність дій ОСОБА_5 Правилам дорожнього руху України. Будь-яких доказів, які б вказували на таку невідповідність сторонами по справі не надано.

Таким чином, оцінивши окремо дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на предмет відповідності вимогам Правил дорожнього руху України та наявності причинно-наслідкового зв'язку із заподіяною шкодою, колегія суддів приходить до висновку, що відповідальним за заподіяння шкоди ОСОБА_2 є саме ОСОБА_4, чиї дії призвели до ДТП.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та СК «Саламандра Україна» не підлягають задоволенню.

Статтею 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Цивільна відповідальність водія ОСОБА_4 застрахована СК «АХА Страхування» (поліс № АВ/2534933, а.с. 176 т. 1). Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну потерпілого становить 50 000 грн., розмір франшизи становить 0 грн.

Матеріалами справі підтверджується та не заперечується сторонами, шо розмір матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_2 становить 207 152,02 грн. (а.с. 50-52 т. 1)

Таким чином, з СК «АХА Страхування» підлягає стягненню 50 000 грн. страхового відшкодування на користь ОСОБА_2

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 157 152 грн.

Проте, позивач не заявляв вимоги про стягнення відповідної суми зі ОСОБА_4

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до позовних вимог ОСОБА_2 він просить стягнути на його користь зі ОСОБА_4 109 152, 02 грн., які і підлягають стягненню з останнього.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під час ДТП був пошкоджений належний позивачу ОСОБА_13 автомобіль, який втратив свій товарний вид та вартість внаслідок ремонтних робіт. Протягом тривалого часу позивач був позбавлений можливості користуватися власним автомобілем, одним із засобів для задоволення своїх та своєї родини побутових потреб.

Під час ДТП з позивачем в машині, в якості пасажира, перебувала його дружина ОСОБА_14І, яка перебувала на 3 місяці вагітності.

Таким чином, потрапивши в ДТП, позивач зазнав значних душевних страждань та хвилювань.

Отже, виходячи з наведеного, враховуючи вимоги розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що моральна шкода, заподіяна позивачеві, підлягає стягненню у розмірі 10 000 грн.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_2, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати ОСОБА_5, повязані зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги, у розмірі 1309,38 грн.

ОСОБА_2 понесено судові витрати у звязку зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 3 624,48 грн., а також 3 382,50 грн. за проведення судової авто-технічної експертизи. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено на 80,8 %.

Таким чином, зі ОСОБА_4 та СК «АХА Страхування» на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати у розмірі 3 991,45 грн. та 1 670,18 грн. відповідно.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 30 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товраиства Страхової компанії "АХА Страхування", про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 109 152, 02 грн. та моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., а також судові витрати у розмірі 3 991,45 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товраиства Страхової компанії "АХА Страхування" на користь ОСОБА_2 страхову виплату у розмірі 50 000 грн. та судові витрати у розмірі 1 670,18 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_5 Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 1309,38 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: --//-- ОСОБА_1

Судді --//-- ОСОБА_15

--//-- ОСОБА_16

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: ОСОБА_1