РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Рівне

Справа № 569/1820/16-ц

Провадження № 22-ц/4815/301/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство „Альфа-Банк",

відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

третя особа - служба у справах дітей Рівненської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства „Альфа-Банк" на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Панас О.В. від 17 квітня 2018 року, постановлену в м. Рівне,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року заяву ОСОБА_7 задоволено. Відстрочено виконання заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2016 року у цивільній справі №569/1820/16-ц за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа служба у справах дітей Рівненської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення з житлового приміщення, на час дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Ухвалу мотивовано тим, що оскільки предмет іпотеки, на який позивач просить звернути стягнення, підпадає під дію Закону України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та не може бути примусово стягнутий (відчужений) без згоди власника, а згоди власника на звернення стягнення надано не було, то наявні підстави для задоволення заяви про відстрочення виконання заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26.12.2016 року на час дії вказаного Закону.

У поданій на вказану ухвалу суду апеляційній скарзі АТ "Альфа-Банк" покликається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що дія ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не передбачає заборони виселення громадян з іпотечного житла, наданого в забезпечення за споживчими кредитами в іноземній валюті, а тому не є підставою для відстрочення виконання рішення щодо виселення з іпотечного майна.

Звертає увагу, що судом проігноровано одну з головних умов застосування ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", а саме не встановлено наявність у позичальника ОСОБА_4 іншого житла, прийнявши до уваги доводи про відсутність наявного житла у поручителя, на якого дія вказаного закону не поширюється.

Крім того, малолітній ОСОБА_6 зареєстрований в об'єкті іпотеки після укладення кредитного договору та договору іпотеки, майнових прав щодо забезпеченої договором іпотеки квартири, не має, а тому перешкоди для виселення його з батьками відсутні.

Також, судом першої інстанції не встановлено факту, чи підпадає ОСОБА_7 під визначення суб'єкта відповідальності за корупційні правопорушення відповідно до ст. 4 ЗУ "Про засади запобігання і протидії корупції", а відтак неправомірно застосовано ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

З наведених підстав просить ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не подавався.

Учасники справи у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника. Від представника ОСОБА_7- адвоката ОСОБА_8- клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання їй можливості підготувати відзив та прибути у судове засідання. Причини відкладення судового засідання визнані неповажними, у задоволенні клопотання адвоката відмовлено.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що відповідно до укладеного договору про іпотечний кредит №291/08 від 4 березня 2008року між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком та ОСОБА_4 останній надано кредит у сумі 39 600 доларів США зі строком повернення до 2 березня 2018 року та сплатою відсотків за його користування у розмірі 10% річних.

Відповідно до пункту 2.5 цього договору кредит надається позичальнику для придбання ним нерухомості у власність, а саме однокімнатної квартири, загальною площею 31,2 кв.м за адресою АДРЕСА_1.

На забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором того ж дня між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком та ОСОБА_7, було укладено договір поруки №293/08, за умовами якого поручитель зобов'язалася перед кредитором солідарно з позичальником відповідати в повному обсязі за своєчасне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором.(а.с.210 т.1)

Крім того, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором того ж дня між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. за реєстровим №659.

Відповідно до пункту 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 і належить відповідачу ОСОБА_4 на праві власності; обумовлена сторонами цього договору ціна предмета іпотеки дорівнює 222 200 грн.

17.12.2012року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ПАТ Альфабанк» укладено договір про відступлення прав вимоги та договір про передачу прав за договорами забезпечення, внаслідок чого відбулась заміна кредитора та іпотекодержателя за договором про іпотечний кредит №291/08 від 4 березня 2008року, договором поруки№293/08 та іпотечним договором.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 17 вересня 2014року з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 стягнуто на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором про іпотечний кредит №291/08 від 4 березня 2008року в сумі 210 333грн. 72 коп., рішення набрало законної сили 7.11.2014року, проте не виконано.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 26.12.2016 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, на користь ПАТ "Альфа-Банк", в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №291/08 від 4.03.2008 року, яка станом на 13 жовтня 2015 року становить 236646,76 грн., а саме: за кредитом - 206858,65 грн., по відсотках - 29788,11 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ "Про виконавче провадження", за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна.

Виселено без надання іншого житла ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 з однокімнатної квартири АДРЕСА_1. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 на користь ПАТ "Альфа-Банк" судові витрати в розмірі 4927 грн. 70 коп.

Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Дане заочне рішення суду набрало чинності та перебуває на примусовому виконанні.

Не зважаючи на те, що рішення суду містить вказівку що воно в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії мораторію, квартиру, що належить ОСОБА_4, що є предметом іпотеки було 5.03.2018року виставлено на продаж на електронних торгах.

1.03.2018 року ОСОБА_7 звернулась до суду із заявою, в якій просила відстрочити виконання заочного рішення Рівненського міського суду від 26.12.2016 року, покликаючись на те, що на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки, поширюється дія ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

У постанові №6-2947цс15 від 3.02.2016року Верховний Суд України висловив позицію про те, що враховуючи, що 7 червня 2014 року набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то його дія поширюється і на правовідносини сторін, у зв'язку з чим не підлягає виконанню рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, не підлягає виконанню й рішення в частині виселення осіб на час дії цього Закону.

За наведеного, вирішуючи питання про відстрочку виконання заочного рішення Рівненського міського суду від 26.12.2016 року, суд першої інстанції обґрунтовано керувався нормами ст. 435 ЦПК України, ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» Законом України „Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" та, задовольнивши заяву ОСОБА_7, відстрочив його виконання на час дії цього закону.

Покликання апеляційної скарги на те, що ОСОБА_7 не є ні позичальником, ні майновим поручителем і суд мав встановити використання квартири, на яку звернуто стягнення, як місце постійного проживання та відсутність у власності іншого нерухомого житлового майна саме у ОСОБА_4, як позичальника та майнового поручителя є безпідставними, оскільки незалежно від наявності чи відсутності цих обставин, рішення суду не підлягає виконанню на час дії цього мораторію, про що зазначено в його резолютивній частині, в тому числі і в частині виселення ОСОБА_7, ОСОБА_5, та ОСОБА_6

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги банку слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства „Альфа-Банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 17 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Бондаренко Н.В.

Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.