Справа № 444/1620/18
Провадження № 2/444/865/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності за набувальною давністю. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла бабця ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.10.1999 р.

При житті бабцею було складено заповіт від 02.07.1986 р., згідно з умовами якого заповідач на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження. Згідно заповітного розпорядження все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось ОСОБА_2 заповіла своїй дочці: ОСОБА_3 та двом онукам: ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 02.07.1986р., посвідченого секретарем виконкому Липниківської сільської ради. Спадкове майно складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа будинку 48,3 кв. м.; житлова площа - 12,7 кв. м.). При будинку є літня кухня, сарай, вбиральня, споруди, що разом з житловим будинком належали померлій на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Липницької сільської ради 19.10.2004 р., зареєстрованого в Червоноградському БТІ 02.11.2004 р. та права на земельний пай загальною площею 1,35 га., що належало померлій ні підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Жовківськок райдержадміністрацією 30.06.2004р. , зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 20.10.2004 р. за № 1948. Спадкова справа за № 1080 від 15.11.2004 року знаходиться у державній нотаріальній конторі у м. Жовква Львівської області.

Зазначає, що 23.11.2004 року ОСОБА_3 та позивачем, ОСОБА_1 було отримано витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно виданого Червоноградським МЕТІ, згідно якого за ними було зареєстровано по 1/3 частці житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтв про право на спадщину від 15.11.2004р. №1-3786 та від 15.11.2004р. №1-3789 відповідно.

Крім цього зазначає, що у встановленому законом порядку нею, було оформлено право власності на 2/3 частки спадкового майна, а саме на земельний пай загальною площею 1,35 га на території Липницької сільської ради. 1/3 частина спадкового майна була відкрита для спадкоємців ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, так і не вступивши в права володіння майном, у зв'язку із неприйняттям своєї частки в житловому будинку та праві на земельний пай і порядку спадкування за заповітом.

Вказує, що згідно Договору дарування від 20.12.2004 р. №1-4292 ОСОБА_3 подарувала свою 1/3 частку в житловому будинку ОСОБА_1, і на сьогоднішній день позивач є власником 2/3 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.05.2018 р. № 123425200.

Згідно із зазначеної вище інформаційної довідки власником 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на сьогоднішній день являється покійна бабця позивача - ОСОБА_2, що доводить факт неприйняття спадщини спадкоємцями померлого ОСОБА_4.

Вказує, що на сьогоднішній день володіє цим будинком, несе затрати по його утриманню та експлуатації, тобто безперервно, добросовісно та відкрито володію і користуюся цим майном більше п'ятнадцяти років, а саме з 2000 року. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою, робить поточний , а на сьогоднішній день і капітальний ремонти.

Крім цього вказує, що на сьогоднішній день є власницею земельної ділянки площею 0,7398 га (кадастровий номер НОМЕР_2), що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2016р. №73462648 та земельної ділянки площею 0,1394 га. (кадастровий номер НОМЕР_3), що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2016р. №73461388, що в сумі становить 2/3 частини земельного паю.

Просить позов задоволити позов.

Позивач в судове засідання не з»явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлений, що стверджено повідомленням про вручення повістки, однак представником відповідача надіслано лист в якому вказав, що заперечень щодо позовних вимог позивача у нього немає. Окрім цього у даному листі просив розгляд справи проводити у відсутності його представника, а тому суд вважає можливим розгляд справи у його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла бабця позивача ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.10.1999 р.

З матеріалів справи вбачається, що при житті бабцею було складено заповіт від 02.07.1986 р., згідно з умовами якого заповідач на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження. Згідно заповітного розпорядження все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось ОСОБА_2 заповіла своїй дочці: ОСОБА_3 та двом онукам: ОСОБА_4 та ОСОБА_1, що підтверджується копією заповіту від 02.07.1986р., посвідченого секретарем виконкому Липниківської сільської ради. Спадкове майно складається з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (загальна площа будинку 48,3 кв. м.; житлова площа - 12,7 кв. м.). При будинку є літня кухня, сарай, вбиральня, споруди, що разом з житловим будинком належали померлій на підставі дубліката свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Липницької сільської ради 19.10.2004 р., зареєстрованого в Червоноградському БТІ 02.11.2004 р. та права на земельний пай загальною площею 1,35 га., що належало померлій ні підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Жовківськок райдержадміністрацією 30.06.2004р. , зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів 20.10.2004 р. за № 1948. Спадкова справа за № 1080 від 15.11.2004 року знаходиться у державній нотаріальній конторі у м. Жовква Львівської області.

Окрім цього з матеріалів справи вбачається, що 23.11.2004 року ОСОБА_3 та позивачем, ОСОБА_1 було отримано витяг про реєстрацію прав власності на нерухоме майно виданого Червоноградським МЕТІ, згідно якого за ними було зареєстровано по 1/3 частці житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтв про право на спадщину від 15.11.2004р. №1-3786 та від 15.11.2004р. №1-3789 відповідно.

Окрім цього судом встановлено, що позивачем у встановленому законом порядку було оформлено право власності на 2/3 частки спадкового майна, а саме на земельний пай загальною площею 1,35 га на території Липницької сільської ради. 1/3 частина спадкового майна була відкрита для спадкоємців ОСОБА_4, оскільки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, так і не вступивши в права володіння майном, у зв'язку із неприйняттям своєї частки в житловому будинку та праві на земельний пай і порядку спадкування за заповітом.

Згідно Договору дарування від 20.12.2004 р. № 1-4292 ОСОБА_3 подарувала свою 1/3 частку в житловому будинку ОСОБА_1, і на сьогоднішній день позивач є власником 2/3 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.05.2018 р. № 123425200. Згідно із зазначеної вище інформаційної довідки власником 1/3 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 на сьогоднішній день являється покійна бабця позивача - ОСОБА_2, що доводить факт неприйняття спадщини спадкоємцями померлого ОСОБА_4.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Частиною 4 цієї статті визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до роз'яснень, викладених у пунктах 9 та 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне: - право власності на нерухоме майно можна набувати за набувальною давністю лише після 01 січня 2011 року; - задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння; - за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено; - відлік строку набувальної давності починається з

моменту заволодіння нерухомим майном; у випадку коли володілець заволодів майном на підставі певного договору з його власником, строк набувальної власності обчислюється з моменту спливу строку позовної давності; - у разі втрати майна володільцем не зі своєї волі (усунення володільця від володіння нерухомим майном), неповернення майна у володіння та не звернення з позовом про витребування такого майна протягом року строк набувальної давності переривається; у разі повернення нерухомого майна у володіння чи предявлення позову про його витребування строк набувальної давності не переривається, а період, протягом якого володілець не з власної волі був позбавлений володіння, зараховується до строку набувальної давності.

Добросовісність володіння є однією із засад цивільного законодавства, наряду зі справедливістю та розумністю (ст. 3 ЦК). Для визнання володільця добросовісним, необхідно встановити, що незаконний володілець на протязі всього володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Таким чином зважаючи на встановлені обставини суд вважає, що заявлений позов є доведеним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. Позивач на законних підставах, добросовісно володіє згаданою вище нежитловою будівлею, і продовжує відкрито і безперервно володіти цим нерухомим майном понад 15 років.

За таких обставин суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними та обґрунтованими.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 268, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності за набувальнок давністю на 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1, право власності за набувальною давністю на 1/3 частину земельного паю (площею 0,45 га) на території Липницької сільської ради Жовківського району Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Апеляційного суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мікула В. Є.