"12" грудня 2018 р.
Справа №150/253/18
Провадження по справі №2/150/105/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 грудня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.

за участі секретаря Горбей О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до СТОВ «АГРОКРЯЖ» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовом до СТОВ «АГРОКРЯЖ» про визнання договору б/н від 28.01.2010 оренди земельної ділянки, загальною площею 1,5527 га, розташованої на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Дністер-Агро», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКРЯЖ», яка належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2015, після смерті спадкодавця ОСОБА_3, який в свою чергу є спадкоємцем майна ОСОБА_2, неукладеним та недійсним з моменту вчинення. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до розпорядження Чернівецької РДА Вінницької області від 06.09.2017 №167 «Про надання дозволу на виділення в натурі земельних ділянок» їй надано дозвіл на виділення в натурі земельної ділянки площею 1,5527 га, на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, кадастровий номер :09:002:0128, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 37222760), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Втім, після отримання ОСОБА_1 витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, зясувалося, що земельна ділянка перебуває у оренді СТОВ «АГРОКРЯЖ», що є правонаступником ТОВ «Дністер-Агро».

При цьому, позивач наполягає на тому, що ніколи не чула від батька чи-то від його матері про те, що земельна ділянка, належна їм перебуває в оренді.

Звернувшись до СТОВ «АГРОКРЯЖ» вона отримала копію договору оренди земельної ділянки, що укладений між СТОВ «АГРОКРЯЖ», що є правонаступником ТОВ «Дністер-Агро» та спадкодавцем ОСОБА_2

Оглянувши вказаний договір та порівнявши підписи орендодавця в ньому та в заповіті візуально позивачем встановлено, що такі підписи не співпадають.

Текст договору оренди земельної ділянки заповнений одним почерком, в тому числі ПІБ орендодавця.

Окрім того, також ОСОБА_1 зазначила, що орендна плата за користування земельною ділянкою СТОВ «АГРОКРЯЖ» як правонаступником ТОВ «Дністер-Агро» не сплачувалася, у звязку з чим вона зверталася до директора Чернівецького відділення №4 СТОВ «АГРОРКРЯЖ», та розрахунку заборгованості їй надано не було. А тому, остання клопотала перед судом про витребування у відповідача відповідного розрахунку. Вказане клопотання було задоволено ухвалою суду від 18.10.2018, станом на 06.12.2018 вказаний розрахунок суду та позивачеві надано не було.

Позивач подала до суду заяву, відповідно до якої просила суд розглядати справу у її відсутність, зазначивши, що у разі неявки в судове засідання представника відповідача, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення. Окрім того, у вказаній заяві також звернула увагу суду на те, що спадкодавець ОСОБА_2 тривалий час до своєї смерті хворіла, у звязку із чим була лежачою та потребувала стороннього догляду, а тому також й за станом здоровя не могла підписати спірний договір оренди земельної ділянки.

Відповідач будучи у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи повідомленим, свідченням чого слугують наявні в матеріалах судової справи повідомлення про вручення поштових відправлень, в черговий раз не забезпечив присутність в судовому засіданні уповноваженого представника.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З вказаного вбачається, що судом вжито усі належні заходи, щодо повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, останній був обізнаний про те, що дана справа перебуває на розгляді Чернівецького районного суду Вінницької області, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення відповідачеві позовної заяви із додатками, ухвал суду про призначення експертизи, про витребування доказів та судових повісток про виклик до суду.

За таких обставин, врахувавши думку позивача, суд постановив розглядати справу в порядку заочного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні, дійшов висновку про наступне.

Відповідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно частини 5 статті 13 ЦПК України суд, зберігаючи обєктивність та неупередженість, роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їх процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Обовязок доказування відповідно зі статтею 12 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.05.2015, після смерті спадкодавця ОСОБА_3, який в свою чергу є спадкоємцем майна ОСОБА_2 земельна ділянка площею 1,5527 га, на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, кадастровий номер :09:002: 0128.

28 січня 2010 року між спадкодавцем ОСОБА_2 та ТОВ «Дністер-Агро, правонаступником якого є СТОВ «АГРОКРЯЖ», укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,5527 га, розташованої на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області.

Пунктом 8 договору оренди землі визначено, що договір укладено на 10 років.

Згідно із копією договору оренди, він зареєстрований у відділі Держкомзему в Чернівецькому районі лише 17 листопада 2011 року, після смерті орендодавця, що мала місце 06 травня 2011 року.

Відповідно до ст.ст. 208, 210 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою вчиняються у письмовій формі і правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених Законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Правочини можуть вчинятися в усній або письмовій формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України ).

Згідно з положеннями ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підписів підтверджує наміри учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин.

Частиною 1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди укладається у письмовій формі.

Із матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що на момент укладення договору 28 січня 2010 року, ОСОБА_2 важко хворіла, була лежачою, у звязку із чим не могла себе обходити. Внаслідок тривалої хвороби 06 травня 2011 року померла.

Таким чином, хвороба виключала можливість підписання нею спірного договору оренди землі, а також виключала її волевиявлення на реальне настання правових наслідків. Вказані обставини ніким не оспорюють ся та не спростовані, а тому суд вважає їх доведеними.

Крім того, позивачем було надано суду копію заповіту, складеного ОСОБА_2 (а.с. 7), дослідивши який в співставленні зі спірним договором оренди візуально встановлено різницю між підписами, що в них містяться. В спростування вказаного факту також суду не надано жодних заперечень.

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України .

З метою встановлення істини у справі, а саме наявності волевиявлення у ОСОБА_2 на укладення договору оренди земельної ділянки, судом, за клопотанням позивача було призначено судову почеркознавчу експертизу згідно ухвали від 13 липня 2018 року.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

Нормами Закону України «Про судову експертизу», Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково методичних рекомандацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень передбачено, що як для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів так і для дослідження документів щодо ідентифікації печаток, штампів (у тому числі факсиміле) - надаються оригінали документів.

Як було зазначено вище, проведення почеркознавчої експертизи можливо лише за умови дослідження оригіналу оспорюваного документа.

Оскільки оригінал договору оренди позивачем наданий не був з посиланням на його відсутність у неї, та з врахуванням клопотання останньої судом вживалися заходи щодо витребування оригіналу даного договору у СТОВ «АКРОКРЯЖ», що слідує із ухвали суду від 29 серпня 2018 року.

Однак, вказана ухвала суду виконана не була. Представниками СТОВ «АГРОКРЯЖ» не надано до суду відповідні оригінали документів для забезпечення проведення почеркознавчої експертизи підпису орендодавця у договорі.

Також ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року було задоволено клопотання позивача про витребування розрахунку заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою, що належала ОСОБА_2 від дня укладення відповідного договору по дату постановлення судом вказаної ухвали. Надано відповідачеві строк пять днів, який постановлено обраховувати від дати отримання ним копії ухвали для надання суду відповідних доказів. Як слідує із відстеження вручення поштового відправлення, копія ухвали відповідачеві вручена 29 жовтня 2018 року, та станом на 06 грудня 2018 року (дату ухвалення рішення) витребовувані судом докази відповідачем також не надано.

Окрім того, відповідач, будучи неодноразово у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи повідомленим, явку уповноваженого представника до суду не забезпечує, відзив на позовну заяву у встановлені ухвалою суду терміни до суду також не надходив.

Усі зазначені дії відповідача, а саме невиконання ухвали суду щодо надання оригіналу договору оренди земельної ділянки, з метою проведення почеркознавчої експертизи, розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати, відзиву на позовну заяву зі спростуванням заперечень позивача щодо дійсності підпису орендодавця суд вважає намаганням відповідача перешкодити встановленню істини у справі та розцінюються судом як відсутність у сторони відповідача відповідних заперечень позовних вимог щодо відсутності у спадкодавця відповідного волевиявлення на укладення спірного договору.

Крім того, статтею 13 Закону України «Про оренду землі» зазначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. ст. 16, 18, 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки набирає чинності після досягнення домовленості з усіх істотних умов, підписання його сторонами і державної реєстрації у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі» обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 Закону України «Про оренду землі» є підставою для відмови в державній реєстрації права оренди земельної ділянки, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Так, у звязку зі смертю орендодавця, що мала місце 06 травня 2011 року обєкт оренди, з моменту державної реєстрації договору переданий орендарю бути не міг, так як договір оренди землі було зареєстровано лише 17 листопада 2011 року, тобто за спливом понад пів року від дня смерті орендодавця. А тому, із зазначеного слідує, що умови договору не могли бути виконані сторонами такого договору.

З урахуванням викладеного та встановлених в судовому засіданні обставин, які суд вважає достовірними, керуючись положеннями ст.ст. 203, 215 ЦК України, оспорюваний договір належить визнати недійсним, оскільки підпис у договорі не належить ОСОБА_2, а не встановленій особі, а тому у орендодавця ОСОБА_2 не було волевиявлення на укладення вказаного договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.259, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до СТОВ «АГРОКРЯЖ» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - задоволити.

Визнати договір оренди земельної ділянки б/н від 28.01.2010, між ОСОБА_2 та ТОВ «Дністер-Агро», правонаступником якого є СТОВ «АГРОКРЯЖ», загальною площею 1,5527 га, кадастровий номер :09:002:0128,розташованої на території Лозівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, яка належить ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 07.05.2015 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу 37222760) - неукладеним та недійсним з моменту вчинення.

Стягнути із СТОВ «АГРОКРЯЖ» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Чернівецький районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України). Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України). Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складений 12.12.2018.

СУДДЯ С.П. СУПЕРСОН