Справа № 221/3953/2012
Провадження № 6/127/685/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2018 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Помазанові М.О.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 02.10.2012 року у цивільній справі №221/3953/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 02.10.2012 року у цивільній справі №221/3953/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 18.07.2012 року, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 змінила своє прізвище з «Добранська» на «Капріян».

За домовленістю з позивачем з 2012 року по теперішній час заявник постійно в добровільному порядку приймає участь в матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_5. З цих причин безпосередньо аліменти на утримання сина, як того вимагало рішення суду, заявник не сплачував, а позивач, як був впевнений заявник, не вживала заходів для примусового стягнення із заявника аліментів.

Проте, у вересні 2018 року заявника телефоном повідомив державний виконавець Староміського В ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, що за ним рахується заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 за 6 років і державним виконавцем будуть застосовані радикальні заходи до заявника щодо стягнення такої заборгованості.

Заявник відразу ж звернувся до позивача із вимогою надати пояснення щодо її дій, на що позивач пояснила, що має намір стягувати із заявника в примусовому порядку аліменти на утримання дитини, а також, що син ОСОБА_5 не є його рідним сином.

У звязку з чим, заявник за згодою сина ОСОБА_5, якому виповнилось повних 13 років, подав свої та його біологічні зразки до дослідницької установи «Medical Genomics» для проведення лабораторного аналізу на предмет біологічного батьківства. 13.09.2018 року заявник отримав експертне дослідження №MG-53617/С1F1, відповідно до якого встановлено 0% ймовірності біологічного батьківства заявника по відношенню до ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Про такі результати неповнолітньому ОСОБА_4 відомо, однак заявник продовжує відноситись до нього як до рідного сина, продовжує приймати участь в його матеріальному утриманні. Однак, заявник не може погодитись з тими матеріальними претензіями, які предявляє позивач заявнику щодо аліментів.

28.09.2018 року заявник звернувся до ОСОБА_6 із позовом про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2018 року за вищезазначеним позовом відкрито провадження у справі.

На думку заявника, розгляд судом спору про його батьківство (виключення запису про нього як батька з актового запису про народження ОСОБА_4О.) є саме тою обставиною, яка істотно ускладнить виконання рішення суду про стягнення аліментів або в подальшому зробить його неможливим.

А у разі вжиття державною виконавчою службою радикальних заходів до заявника щодо стягнення аліментів може призвести до виникнення у заявника в подальшому права на повернення сум аліментів, що вплине на матеріальний стан заявника та неповнолітнього ОСОБА_4

А відтак, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою, в якій просив відстрочити на один рік рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 02.10.2012 року у цивільній справі №221/3953/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні заявник та його представник за довіреністю ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

Заінтересована особа позивач ОСОБА_6, представник заінтересованої особи Староміського В ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області до судового засідання не зявились із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, заяви, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до переконання про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

Частинами 1-5 статті 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, підставою для застосування правил даної статті є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення у цивільній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим. В той же час заявник не навів суду жодних доказів існування обставин, які ускладнюють виконання судового рішення.

Зокрема, заявник на обґрунтування своїх вимог зазначав, що 28.09.2018 року заявник звернувся до ОСОБА_6 із позовом про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.10.2018 року за вищезазначеним позовом відкрито провадження у справі. А тому, на думку заявника, розгляд судом спору про його батьківство (виключення запису про нього як батька з актового запису про народження ОСОБА_4О.) є саме тою обставиною, яка істотно ускладнить виконання рішення суду про стягнення аліментів або в подальшому зробить його неможливим.

Разом з тим, матеріали справи містять копію рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2018 року у цивільній справі №127/24663/18-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини, яким позов задоволено, виключено з актового запису про народження №440 від 15.02.2005 року дитини ОСОБА_4, 09.02.2005 року, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції, відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, як про батька дитини.

На час розгляду справи вищезазначене рішення суду не набрало законної сили, проте з матеріалів справи вбачається, що підставою для ухвалення останнього стало експертне дослідження дослідницької установи «Medical Genomics» №MG-53617/С1F1від 13.09.2018 року та визнання відповідачем ОСОБА_6 позову, про що свідчить її письмовий відзив на позов.

Проте, вищевикладені обставини не є підставою для відстрочення виконання рішення суду про стягнення аліментів, в той час після набрання рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.11.2018 року законної сили останнє безумовно буде свідчити про наявність підстави для вирішення питання про звільнення заявника від обовязку по сплаті аліментів за вказаним рішенням суду. Також, після набрання рішенням законної сили про виключення запису про заявника як батька з актового запису про народження дитини заявник не позбавлений права звернутись до суду із заявою про перегляд рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 02.10.2012 року за нововиявленими обставинами.

Окрім того, суд звертає увагу, що постановою державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_7 від 06.11.2018 року про закінчення виконавчого провадження виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №221/3953/12, виданий Староміським районним судом м. Вінниці 03.10.2012 року закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з поданням стягувачем заяви про повернення виконавчого листа без виконання. Припинено арешт майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

А тому, з огляду на вищенаведене, підстав для відстрочення виконання рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 02.10.2012 року, більше того на один рік, не має, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.260, 261, 352-353, 354, 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 02.10.2012 року у цивільній справі №221/3953/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 06.12.2018 року.

Суддя: