У Х В А Л А

07 травня 2018 року

м. Київ

справа № 369/10003/16-ц

провадження № 61-6214св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В.І. (суддя-доповідач), Антоненко Н.О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2017 року у складі судді Пінкевич Н. С. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Гуля В. В., Журби С. О., Сержанюка А. С.,

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнень просив стягнути з Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України на його користь заборгованість на загальну суму 282 186,89 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що він з 11 жовтня 2005 року до 08 липня 2014 року був зареєстрований як ФОП та здійснював підприємницьку діяльність.

22 вересня 2009 року між ним та відповідачем укладено договір, за умовами якого Асоціація міжнародних автомобільних перевезень надає послуги по забезпеченню перевізника необхідною інформацією і матеріалами для здійснення перевезень вантажів за процедурою МДП. Перед отриманням першої книжки МДП перевізником надається асоціації фінансова гарантія, яка вноситься на рахунок у гривнях в безготівковій формі по курсу Національного банку України на день перерахунку в розмірі 8 000 доларів США. Також має сплачуватись додаткова гарантія в розмірі 1 000 доларів США у гривнях по курсу Національного банку України на день перерахунку за використання перевізником залучених транспортних засобів.

Зазначав, що він виконав умови договору у повному обсязі. Після закінчення 27 місяців із дня отримання останньої книжки МДП, він отримав право на повернення фінансової гарантії в тому ж розмірі, що ним було і внесені, а саме: 9 000 доларів США, що станом на 05 вересня 2016 року становить 229 463,10 грн.

Проте, Асоціація автомобільних перевізників України надіслала акт звірки розрахунків станом на 01 лютого 2016 року на суму 71 212,10 грн, що становить на день складення акта 2 555,50 доларів США.

Вважає, що відповідач порушує умови укладеного договору, його права на повернення коштів у відповідному розмірі. Тому крім основного боргу відповідач має сплатити за період з 08 січня 2016 року до 31 жовтня 2016 року йому борг з урахуванням індексу інфляції та за період з 01 серпня 2016 року до 31 жовтня 2016 року - 3 % річних.

Посилаючись на наведені вище обставини, просив позов задовольнити.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 06 квітня 2017 року, залишеним без зміни ухвалою апеляційного суду Київської області від 17 жовтня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України фінансову гарантію в розмірі 71 212,10 грн, індекс інфляції в розмірі 10 491,95 грн, три відсотки річних в розмірі 1 241 грн, усього 82 944,95 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов висновку про те, що при врегулюванні питань повернення фінансової гарантії підлягають застосуванню положення Посібника для користувача книжки МДП, що діють станом на момент спливу 27 місяців із дня отримання останньої книжки МДП, використаної для перевезення.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, зокрема статей 180, 188 ГК України, статей 534, 533 ЦК України, та порушення норм процесуального права, а саме: статті 367 ЦПК України, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскаржень неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення ні процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п'яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_4 до Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України про стягнення коштів призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п'яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О.Антоненко

В. І.Крат