Дата документу 11.12.2018 Справа № 318/1756/18
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний № 318/1756/18 Головуючий у 1-й інстанції: Васильченко В.В.
провадження № 22-ц/807/1047/18 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Маловічко С.В.,

розглянув у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 31 березня 2005 року з нього на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення дитиною повноліття.

Пізніше, судовим наказом від 18 липня 2018 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_8 і доньки ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Посилаючись на те, що після березня 2005 року його матеріальне становище погіршилося, у нього народилося двоє дітей, на утримання яких також стягуються аліменти і загальний розмір відрахувань за судовими рішеннями перевищує 50% його щомісячних доходів, просив суд на підставі ст.192 СК України зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_7 з 1/4 частки до 1/6 частки його заробітку щомісячно.

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2018 року позов залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження зміни його майнового стану. Відповідач як батько зобов'язаний утримувати своїх дітей. Зміна сімейного стану, народження в новій сім'ї двох дітей не є достатньою підставою для зменшення аліментів на утримання старшого сина.

В апеляційній скарзі про скасування судового рішення і ухвалення нового про задоволення позову ОСОБА_3 зазначає, що судом дана неправильна оцінка зібраним у справі доказам, що призвело до ухвалення незаконного і несправедливого рішення. Судом залишені поза увагою його доводи про те, що він уклав новий шлюб, в якому народилася двійня і що у дружини є ще одна неповнолітня дитина від першого шлюбу. Вказані обставини свідчать про зміну його сімейного стану і про погіршення майнового стану.

Копія апеляційної скарги і ухвала про відкриття апеляційного провадження отримані відповідачкою ОСОБА_4 19.11.2018 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_6 вказує, що висновки суду першої інстанції про необґрунтованість позову відповідають фактичним обставинам справи і вимогам закону. Народження у позивача двійні не є підставою для зміни розміру утримання його старшої дитини.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утримання якого судовим рішенням від 31 березня 2005 року з батька дитини - позивача по справі на користь матері дитини - відповідачки стягуються аліменти у розмірі ? частки всіх видів доходу (а.с. 9,12).

Заборгованості зі сплати аліментів позивач не має.

У листопаді 2012 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_10 і ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народилася двійня - син ОСОБА_8 і донька ОСОБА_13 (а.с. 11-12 зворот).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Кам'янсько-Дніпровської міської ради 22 червня 2018 року, на утриманні ОСОБА_3 знаходяться його дружина ОСОБА_5, її донька ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, а також малолітні ОСОБА_12 і ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Судовим наказом Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 18 липня 2018 р. стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_12 та доньки ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 05.07.2018 р. та до досягнення дітьми повноліття (а.с. 16).

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що з укладенням нового шлюбу і народженням двох дітей, у позивача змінився як сімейний стан, так і його матеріальне становище, що у відповідності до ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини від першого шлюбу.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про недоведеність позовних вимог є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи і зібраним у справі письмовим доказам.

Та обставина, що позивач продовжує проживати однією сім'єю з матір'ю своїх двох дітей, на утримання яких судовим наказом з нього стягуються аліменти, не є підставою для висновку про те, що після народження дітей майновий стан позивача не змінився.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_3 і зменшення розміру аліментів, що стягуються на користь відповідачки ОСОБА_6

З урахуванням рівності обов'язків батьків з утримання дитини сума матеріального забезпечення ОСОБА_3 в разі зменшення аліментів до 1/6 частки всіх видів доходів не порушить право дитини на гідний рівень життя.

За вказаних обставин оскаржуване рішення на підставі ст.376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову.

Керуючись ст. ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2018 року у цій справі скасувати.

Позов ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_9 на підставі рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 31 березня 2005 року по цивільній справі № 2-402/2005 р. з ? частки на 1/6 з усіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Головуючий

Судді: