Провадження № 2/161/4201/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Петрової В.О.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Луцьку цивільну справу №161/16518/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на житло,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що вона є власником 13/25 (квартира №1) будинку №8а по вулиці Озерецькій в місті Луцьку на підставі договору дарування від 05.03.1998 року. Вказує, що відповідач з 2015 року не проживає в будинку, інтересу до житла не проявляє, обовязків по його утриманню не виконує. Посилаючись на приписи ст.405 ЦК України, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік.

Ухвалою суду від 5 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовну вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 13/25 (квартира №1) будинку №8а по вулиці Озерецькій в місті Луцьку на підставі договору дарування від 05.03.1998 року (а.с. 6).

27.04.2007р. ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Андрієнко) уклала шлюб з ОСОБА_2 (а.с. 5).

З долученої до матеріалів справи копії будинкової книги вбачається, що у вказаній квартирі №1, крім позивача, зареєстрований відповідач ОСОБА_2 з 19.10.2001р. (а.с.12-18).

З доводів позивача, відповідач з 2015 року не проживає вказаному житловому приміщенні.

У судовому засіданні ОСОБА_2 не заперечував щодо визнання його таким, що втратив право на житло.

Конституція України у ст.47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Житло - одна з основних матеріальних умов життя людини. Відповідно ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира інші приміщення, які призначені та придатні для постійного проживання в них.

Право власності на житло охоплює правомочності із володіння, користування та розпорядження ним як об'єктом права власності. Ці правомочності можуть належати тільки власнику житла та іншим особам, зокрема, які проживають разом із ним, у тому числі на праві спільної власності.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

Згідно зі ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано суду доказів, що йому чинились перешкоди у користуванні спірним житлом та доказів, що причини, у звязку з якими він був відсутній за місцем своєї реєстрації є поважними.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позов про визнання ОСОБА_2 Васильовчиа таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №1 у будинку №8а по вулиці Озерецькій у місті Луцьку підлягає до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З врахуванням приписів ст. 141 ЦПК України понесенні позивачем судові витрати у справі зі сплати судового збору у розмірі 704,80грн. слід покласти на відповідача.

На підставі ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 12, 77, 78, 265, 268, 280, 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 Васильовчиа таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою №1 у будинку №8а по вулиці Озерецькій у місті Луцьку.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання: 43000, м. Луцьк, вул.Озерецька, 8а/1, ідентифікаційний код НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, місце проживання: 43000, м. Луцьк, вул.Конякіна, 14а/79.

Повне судове рішення

складено 12.12.2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_3