АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2018 року

м. Рівне

Справа № 565/99/18

Провадження № 22-ц/787/917/2018

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструк С.В., Шимківа С.С.,

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач: ОСОБА_1,

розглянув в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року, ухваленого в складі судді Незнамової І.М., повний текст якого складено 13 березня 2018 року, у справі №565/99/18,

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що внаслідок не виконання зобов'язань за кредитним договором б/н від 13 червня 2014 року за відповідачем утворилась заборгованість станом на 18 грудня 2017 року в сумі 11603,84 грн., з них: 723,56 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1911,43 грн. - нараховані відсотки, 7940,10 грн. - пеня, 500,00 - штраф (фіксована частина) та 528,75 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 2634,99 грн. заборгованості по тілу кредиту та нарахованих відсотків.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 399,97 грн. судових витрат, понесених позивачем при подачі позову пропорційно до задоволених позовних вимог.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позичальник не виконав взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим зобов'язаний сплатити на користь банку заборгованість за кредитом та відсотками за користування кредитними коштами. Відмовляючи у стягненні пені та штрафів, місцевий суд виходив із того, що Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку (далі - Умови), якими передбачено стягнення неустойки, не містять підпису позичальника, тому підстав для її стягнення з відповідача немає.

В апеляційній скарзі, поданій 27 березня 2018 року до Апеляційного суду Рівненської області представник ПАТ КБ «ПриватБанк» посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення пені та штрафів скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що підписуючи заяву позичальника, відповідач вказав, що він ознайомлений із запропонованими банком Умовами та правила надання банківських послуг в Приватбанку,Тарифами, які разом із анкетою-заявою становлять кредитний договір. Умови, якими передбачена неустойка за несвоєчасність погашення кредиту, є невід'ємною частиною кредитного договору, а тому суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення пені та штрафів. Посилається на те, що суд не врахував, що відповідач фактично визнав умови кредитного договору, оскільки будь-яких претензій чи позовів про визнання такого договору недійсним чи його окремих умов не подавав.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подав.

Апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

Таким вимогам закону судове рішення відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2014 року між сторонами був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 відсотків річних (а.с.7).

Відповідно до наданого банком розрахунку станом на 18 грудня 2015 року заборгованість відповідача за кредитним договором в сумі 11603,84 грн., з яких: 723,56 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 1911,43 грн. - заборгованість за відсотками, 7940,10 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань, 500,00 - штраф (фіксована частина) та 528,75 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1. ст. 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису відповідача, а в анкеті-заяві позичальника від 13 червня 2014 року відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору.

Доказів того, що саме вказані Умови є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та чи брав він на себе зобов'язання зі сплати неустойки в разі порушення зобов'язання з повернення кредиту, позивачем не надано.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у стягненні з відповідача на користь банку пені та штрафів.

Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320цс16 та правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 лютого 2018 року у справі №578/132/16-ц.

Доводи апеляційної скарги про те, що умови кредитного договору щодо нарахування неустойки можна вважати погоджені сторонами, оскільки відповідач фактично визнав умови кредитного договору, будь-яких претензій чи позовів про визнання такого договору недійсним чи його окремих частин не подавав, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для врахування інтересів відповідача при вирішенні цього спору.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: