Справа № 159/4246/18
Провадження № 2/159/1224/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Наваляного Т.Д.,

з участю секретаря Спасюк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковель цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що в с. Малий Порськ, по вул. Ковельська, 27, Ковельського району, Волинської області проживав його брат ОСОБА_5, який помер 13.12.2014. Після смерті брата ОСОБА_5 залишилось спадкове майно. Зазначає, що заповіт померлим не укладався. Крім позивача спадкоємцями після смерті брата є також відповідачі у справі, які спадщину приймати не бажають. Інші спадкоємці відсутні, осіб, які б претендували на спадщину немає. Позивач спадщину прийняв в порядку ст. 1269 ЦК України, оскільки у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подав до нотаріуса за місцем відкриття спадщин заяву про прийняття спадщини. Увидачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно. Оскільки право власності на будинок не зареєстровано, позивач не може оформити спадкових прав. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Ковельська, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті 13 грудня 2014 ОСОБА_5.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують повністю, з підстав, викладених у заяві, просять його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують проти його задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 163949, виданого 15.12.2014 виконавчим комітетом Поповичівської сільської ради Ковельського району Волинської області доводиться та обставина, що ОСОБА_5 помер 13 грудня 2014 року у віці 55 років.

Позивач у справі ОСОБА_1 є рідним братом померлого ОСОБА_5, що стверджується копіями свідоцтв про народження, тому у відповідності до ст. 1262 ЦК України є спадкоємцями другої черги.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по вул. Ковельська, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району, Волинської області. Реєстрація права власності на житловий будинок не проводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а з аналізу змісту ст. ст.1222, 1241 ЦК України вбачається, що спадкування за законом має місце лише тоді і в тому обсязі, в якому воно не змінено заповітом, крім випадків права на обовязкову частку у спадщині, незалежно від заповіту.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його брата ОСОБА_5, який помер 13.12.2014. Спадкова справа заведена в Ковельській державній нотаріальній конторі. Тобто, позивач прийняв спадщину в порядку ст. ст. 1269, 1270 ЦК України. Крім того, з копії спадкової справи слідує, що ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, кожен окремо, подали до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяви про те, що шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті їх брата ОСОБА_5, який помер 13.12.2014 вони пропустили, за продовженням строку прийняття спадщини звертатись не будуть та просять їх вважати такими, що спадщину не прийняли.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З відповіді завідуючої Ковельської державної нотаріальної контори від 22.02.2018 № 355/01-16 вбачається, що ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований по вул. Ковельська, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району, Волинської області після смерті ОСОБА_5 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно.

Тобто, свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не видавалось у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Як вбачається з копії технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Ковельська, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району, Волинської області побудований у 1940 році, тобто за життя спадкодавця. Технічна документація не містить відміток про наявність самовільного будівництва. Право власності на будинок не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації».

З копії довідки, виданої Голобською селищною радою Ковельського району Волинської області вбачається, що ОСОБА_5 проживав та був зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 13.12.2014. Крім нього в будинку ніхто не зареєстрований та не проживає. Заповіт від імені ОСОБА_5 Голобською селищною радою Ковельського району не посвідчувався.

Таким чином, відсутність реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права успадкувати це майно, оскільки в силу ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, зводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

При зверненні позивача до нотаріального органу, нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Статтею 1296 ч.3 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі висновку субєкта оціночної діяльності суд встановив відсутність самовільних перепланувань та добудов.

Осіб, які б мали право в силу ст. 1241 ЦК України на обовязкову частку у спадщині, не встановлено.

Враховуючи відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно, відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, відсутність осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, відсутність самовільних перебудов та добудов, суд вважає необхідним вжити заходи для захисту прав позивача в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України, шляхом визнання права власності житловий будинок в порядку спадкування.

Судові витрати слід віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1268, 1241, 1269, 1270, 1296, 1297 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудам, який розташований по вул. Ковельська, 27 в с. Малий Порськ, Ковельського району, Волинської області в порядку спадкування за законом після смерті 13 грудня 2014 року ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:ОСОБА_6