Постанова

Іменем України

29 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 755/3382/15-ц

провадження № 61-15574св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: АнтоненкоН. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

третя особа - ОСОБА_5,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» на рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року в складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Українець Л. Д., Оніщука М. І.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Банк Форум» (далі - ПАТ КБ «Банк Форум», банк) про визнання поруки за договором поруки від 10 жовтня 2007 року № 78/08/07-Р (далі - договір поруки), укладеним між сторонами на забезпечення належного виконання ОСОБА_5 умов укладеного нею з банком 10 жовтня 2007 року кредитного договору № 00 93/07/08-N (далі - кредитний договір), припиненою з 15 листопада 2008 року.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 указував на те, що 15 листопада 2008 року між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Банк Форум» укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору від 16 жовтня 2007 року № 0093/07/08-N, за умовами якої збільшено процентну ставку за користування кредитними коштами з 12 % до 16 % річних. Оскільки таке збільшення відбулося без його погодження як поручителя, порука є припиненою на підставі частини першої статті 559 ЦК України.

Ухвалою Приморського районного суду від 29 жовтня 2014 року (з урахуванням ухвали суду від 20 січня 2015 року про виправлення описки) справу передано за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підписавши договір поруки, позивач надав згоду на зміну основного зобов'язання, а тому додаткове його погодження на зміни до кредитного договору не потрібно.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 17 квітня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_4, встановлену на підставі договору поруки від 17 жовтня 2007 року № 78/08/07, укладеного з ПАТ «Банк Форум». Вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що внесення змін до кредитного договору про зміну зобов'язання щодо збільшення процентної ставки без згоди поручителя, що призвело до збільшення обсягу відповідальності як боржника, так і поручителя, є підставою для визнання поруки припиненою на підставі частини першої статті 559 ЦК України.

У касаційній скарзі, поданій 07 квітня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ПАТ КБ «Банк Форум» просить скасувати рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення апеляційного суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Умовами договору поруки погоджено, що всі зміни, які внесено до кредитного договору розповсюджуються і на поручителя. Таким чином поручитель під час підписання договору поруки погодився з можливими змінами умов кредитного договору та умов своєї відповідальності без необхідності додаткових дій з його сторони.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 квітня 2016 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки) відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали зДніпровського районного суду м. Києва.

26 травня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ОСОБА_4 на касаційну скаргу мотивовані тим, що рішення апеляційного суду є законним і обґрунтованим.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК Українисудом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

23 травня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди встановили, що 16 жовтня 2007 року між АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ КБ «Банк Форум», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 0093/07/08-N, за умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредит у розмірі 290 тис. дол. США зі строком повернення до 15 жовтня 2032 року та сплатою 12 % річних за користування кредитними коштами.

У забезпечення належного виконання ОСОБА_5 зобов'язань за кредитним договором 16 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 78/08/07-Р.

15 листопада 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено додаткову угоду № 1, за умовами якої сторони змінили процентну ставку за користування кредитними коштами з 12 % на 16 % річних.

Згідно з частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Частиною 1 статті 651 ЦК України визначено, що зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тлумачення частини першої статті 559 ЦК України дає підстави для висновку, що порука припиняється за наявності факту зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому для припинення поруки достатнім є встановлення таких змін в основному зобов'язанні. Тому подальше фактичне виконання зобов'язання, в тому числі фактичний строк його виконання, відмова кредитора від вимоги щодо виконання зобов'язання в зміненому обсязі, не свідчать про збереження поруки, оскільки відбулися після настання правоприпиняючого факту (збільшення обсягу відповідальності).

Збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов'язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення строку повернення кредиту.

Аналогічний висновок висловлений і Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15.

Апеляційний суд установив, що відповідно до пункту 3.4 договору поруки, сторони погодили, що при внесенні змін до кредитного договору і його пролонгації, обставини, що з нього виникають, розповсюджуються на поручителя.

Договір поруки не містить згоди ОСОБА_4 на зміну основного зобов'язання, в тому числі, щодо збільшення обсягу його відповідальності, без додаткового погодження та укладення додаткових договорів.

Отже, висновок апеляційного суду про те, що дії банку щодо підвищення відсоткової ставки не були узгоджені з поручителем згідно з нормами чинного законодавства та вимог договору поруки, є правильним.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв'язку, установивши, що ОСОБА_4 не надавав своєї згоди на зміну умов кредитного договору, що тягнуть за собою збільшення його відповідальності, без його на те згоди, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, оскільки ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права, та трактуванні норм закону на свою користь. В силу вимог вищенаведеної статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення Апеляційного суду міста Києва від 23 березня 2016 року - без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк Форум» залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 23 березня 2016 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат