УХВАЛА

с у д о в о г о з а с і д а н н я

11.12.2018 року Городоцький районний суд Львівської обл. у складі:

головуючого-судді Українець П.Ф.,

за участі секретаря Петрик-Ключник М.Є.

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Великолюбінська селищна рада Городоцького району Львівської області про поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в:

11.12.2018р. в суді зареєстровано заяву ОСОБА_4 від 11 листопада 2018р. про відвід головуючого-судді Українець П.Ф. від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Великолюбінська селищна рада Городоцького р-ну Львівської обл. про поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Заява обґрунтована тим, що 03.10.2018р. головуючий поновив судовий розгляд у справі в супереч положень ст. 43 ЦПК України, що 23.11.2018р. суд не з'ясовував нових обставин, які мають значення для справи, а діяв з метою позбавити відповідача права власності на належу йому частку у спірному будинковолодінні, що головуючий уже має сформовану думку щодо рішення у справі, інше.

В судовому засіданні ОСОБА_4 заяву підтримала та уточнила дату її написання - 11.12.2018р.

Представник відповідачки - адвокат ОСОБА_2 висловився на підтримання вищеозначеної заяви, мотивуючи й тим, що суд 23.11.2018р. необґрунтовано оголосив перерву для отримання додаткових (письмових) роз'яснень до висновку експертизи у справі.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_1 висловився на відмову в задоволенні заяви про відвід головуючого-судді Українець П.Ф., мотивуючи її необґрунтованістю і безпідставністю.

Заслухавши учасників справи, вивчивши заяву, суд приходить до наступного висновку.

Так, ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов'язком судді.

Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо зявляються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об'єктивної перевірки.

Згідно ч. 2 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли як підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Із змісту заяви ОСОБА_4 про відвід судді убачається, що така по суті ґрунтується на незгоді відповідачки із діями головуючого і процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи.

Разом з тим, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу, суд не вправі розглядати та давати оцінку законності та обґрунтованості процесуальним рішенням та діям судді, який розглядає справу, як суд першої інстанції. Всі питання щодо наявності порушення суддею вимог процесуального закону вирішуються апеляційним судом згідно з розділом V ЦПК України.

Отже, сторони і треті особи, після закінчення розгляду справи по суті та прийняття судом остаточного судового рішення, у разі незгоди із прийнятим судовим рішенням, можуть включити до апеляційної скарги, крім вказаних у ній підстав для оскарження, також і посилання на процесуальні рішення суду, в т.ч. і ті, які стали підставою для подання заяви про його відвід, і в такому разі будуть предметом розгляду в апеляційному порядку відповідно до вимог ЦПКУкраїни.

Тому прийняття судом процесуальних рішень під час розгляду вищеозначеної справи, в т.ч. поновлення головуючим судового розгляду, не може свідчити про упередженість судді Українець П.Ф. при розгляді справи.

Доводи ОСОБА_4 про те, що головуючий має вже сформовану думку щодо рішення у справі, є нічим іншим як її припущенням.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого ОСОБА_4 відводу.

Згідно ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 252, п. 11 ч. 1 ст. 253 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі в т.ч. у випадку надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

Оскільки суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, справу слід передати до канцелярії суду для визначається судді, який у порядку, встановленому частиною першою ст. 33 ЦПК України, вправі розглянути заяву про відвід.

З огляду на строки розгляду заяви про відвід, підстав до зупинення провадження у справі суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 252, 253 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

заяву ОСОБА_4 про відвід головуючого-судді Українець П.Ф. від розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Великолюбінська селищна рада Городоцького району Львівської області про поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою, передати до канцелярії суду, для визначення судді, який в порядку ст. 33 ЦПК України, вправі розглядати питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Суддя Українець П.Ф.