Справа № 296/4787/18
УХВАЛА

"24" травня 2018 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Рожкова О.С., розглянувши заяву фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2018 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 грошову заборгованість в сумі 340 941 грн. 47 коп. та судові витрати.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме автомобіль НОМЕР_1.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що виходячи із суті спору (стягнення коштів за отриману продукцію) та інформації, що є у розпорядженні позивача щодо наявності у відповідача автомобіля НОМЕР_1, вважає за доцільне застосувати в даній справі захід забезпечення позову накладення арешту на майно, а саме на автомобіль боржника. Разом з тим, зазначив, що вказаний захід забезпечення позову є співрозмірним із заявленими позовними вимогами про стягнення суми коштів.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню на підставі наступного.

В постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності із ст. 149 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходів по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи у інших осіб.

Разом з тим, частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 3, 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зважує на обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вказаний вид забезпечення є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ :

Заяву фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області (м. Житомир, вул. Покровська, 96) для виконання, сторонам - для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О. С. Рожкова