Справа № 200/7504/18
Провадження №2/200/2630/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2018 р. Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Єлісєєвої Т.Ю.

при секретарі - Кузьминій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення місця проживання дитини та участі в її вихованні та утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться зазначена цивільна справа, де позовними вимогами є визначення місця проживання дитини та участі в її вихованні та утриманні ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні сторони надали текст мирової угоди від 24 травня 2018 року та заяву про затвердження мирової угоди, підписаний сторонами, прохали її визнати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обовязків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів осіб. Відповідно до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 207 ЦПК України, укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд тією ж ухвалою одночасно закриває провадження по справі. Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права та охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, або одну зі сторін мирової угоди представляє її законних представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку від представляє.

Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 208 ЦПК України, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Суд, розглянувши текст мирової угоди, заслухавши думки сторін щодо її визнання та затвердження, попередивши сторони про наслідки відповідних процесуальних рішень та дослідивши матеріали справи, вважає, що мирова угода, досягнута безпосередньо сторонами, не порушує чиїх не-будь прав та охоронюваних законом інтересів, а тому може бути визнана судом.

Наслідки укладення мирової угоди сторонам зрозумілі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 142, 207, 255-256, 260, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати мирову угоду, укладену сторонами 24 травня 2018 року, за умовами якої:

- ОСОБА_1 зобовязується забезпечувати ОСОБА_2 вільне спілкування, виконання батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням прав, думки та рішення дитини;

- Повне матеріальне забезпечення, розвиток, виконання батьківських обовязків, щодо дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до набуття останньою повноліття, гарантує і здійснює ОСОБА_1, з урахуванням прав? думки та рішення дитини;

- Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно визначили місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час підписання мирової угоди з батьком, яке не змінюється і залишається за наявною реєстрацією дитини 49044, АДРЕСА_1;

- Речові права чоловіка та дружини, особисті майнові права сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а після розірвання шлюбу фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2, врегульовані шлюбним контрактом, договором про розподіл власності, які продовжують свою дію в повному обсязі за раніше досягнутою добровільною згодою;

- У звязку з укладенням сторонами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 даної мирової угоди, сторони розуміють наслідки такого рішення, не обмежуючи прав дитини, шлюбних та особистих прав і обовязків, затверджують вказаною спільною заявою свої наміри та рішення з метою забезпечення законності, прав дитини та сумісної взаємної поваги один до одного.

Сторонам по справі розяснено вимоги ст. 256 ЦПК України, згідно з якими у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Провадження по справі закрити.

Ухвала суду набирає законної сили після її проголошення але може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 (пятнадцяти) днів зо дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 п.15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Т.Ю. Єлісєєва