печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Березовській К.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу №757/11547/17-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інокс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

за участю представника позивача - Лахтарін І.А., Пухальської Н.С.,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2017 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інокс» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Інокс») звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовом до відповідачів ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач-1, ОСОБА_2), ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач-2, ОСОБА_3) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником нежитлового приміщення з №1 по №8 (групи приміщень №49/5) (в літ. А) (далі по тексту - приміщення) на підставі Свідоцтва про право власності від 05.07.2013 серії НОМЕР_1 в офісній частині житлового будинку по АДРЕСА_2. Відповідно до договорів №КЛ-7-49/5 ЦО Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 15.11.2014 та №КЛ-7-49/5 НП Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.11.2014 вказані послуги надаються відповідачем-1. Метою вказаних договорів є здійснення кваліфікованого управління житловим фондом, що забезпечить його якісне утримання, обслуговування, поточний ремонт, працездатність його технічного обладнання, належного санітарного стану прибудинкових територій і контроль за своєчасним наданням комунальних послуг їх виконавцями з метою створення належних умов проживання громадян в переданому в оперативне управління житловому фонді. 11.05.2016 приміщення було затоплене внаслідок залиття з квартири №8. Відповідно до складеного працівниками ТОВ «Житло-Сервіс» Акта про залиття від 11.05.2016, залиття сталося в зв'язку з тим, що була відкрита заглушка на трубопроводі каналізаційної мережі в квартирі №8. 23.05.2016 приміщення було затоплене внаслідок залиття з квартири №18. Відповідно до складеного працівниками ТОВ «Житло-Сервіс» Акта про залиття від 23.05.2016, залиття сталося в зв'язку з тим, що була відсутня герметизація на гофрі між унітазом та оновою трубою каналізації в квартирі №18.

Позивач вважає, що протиправна поведінка відповідачів, що виразилась в порушенні правил користування жилими приміщеннями (невжиття заходів щодо усунення несправностей сантехнічного обладнання), в тому числі, призвела до затоплення офісного приміщення. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму збитків у розмірі 1 215 грн. 87 коп. та моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. 00 коп. Також, просить вирішити питання розподілу судових витрат, зокрема стягнути з відповідачів судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн. 00 коп.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 01.03.2017 у відкриті провадженні у цивільній справі в частині вимог позивача до відповідача ТОВ «Житло-Сервіс» про відшкодування збитків та моральної шкоди - відмовлено.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2017 у справі відкрито провадження у цивільній справі в частині вимог позивача до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

У судовому засіданні 11.05.2018 представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 у судовому засіданні 11.05.2018 позовні вимоги визнав частково в частині суми у розмірі 1 215 грн. 87 коп., в іншій частині позовних вимог просив відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

За вказаних обставин, суд визнав можливим розгляд справи за відсутності відповідача ОСОБА_2

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків.

Відповідно до Закону України від 03.10.2017 «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15.12.2017, Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) викладено в новій редакції.

Згідно п. 9 Перехідних положень ЦПК України, встановлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, зокрема, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, ТОВ «Інокс» є власником приміщення на підставі Свідоцтва про право власності від 05.07.2013 серії НОМЕР_1 в офісній частині житлового будинку по АДРЕСА_2.

Відповідно до договорів №КЛ-7-49/5 ЦО Про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 15.11.2014 та №КЛ-7-49/5 НП Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 15.11.2014 вказані послуги надаються відповідачем-1.

Метою вказаних договорів є здійснення кваліфікованого управління житловим фондом, що забезпечить його якісне утримання, обслуговування, поточний ремонт, працездатність його технічного обладнання, належного санітарного стану прибудинкових територій і контроль за своєчасним наданням комунальних послуг їх виконавцями з метою створення належних умов проживання громадян в переданому в оперативне управління житловому фонді.

11.05.2016 приміщення було затоплене внаслідок залиття з квартири №8. Відповідно до складеного працівниками ТОВ «Житло-Сервіс» Акта про залиття від 11.05.2016, залиття сталося в зв'язку з тим, що була відкрита заглушка на трубопроводі каналізаційної мережі в квартирі №8.

23.05.2016 приміщення було затоплене внаслідок залиття з квартири №18. Відповідно до складеного працівниками ТОВ «Житло-Сервіс» про залиття від 23.05.2016, залиття сталося в зв'язку з тим, що була відсутня герметизація на гофрі між унітазом та оновою трубою каналізації в квартирі №18.

Як вбачається зі змісту Акта про залиття від 11.05.2016, причиною залиття є відкрита заглушка на трубопроводі каналізаційної мережі в квартирі №8.

В свою чергу, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири №8 є ОСОБА_2

Водночас, як вбачається зі змісту Акта про залиття від 23.05.2016, причиною залиття стала відсутність герметизації на гофрі між унітазом та фоновою трубою каналізації в квартирі №18.

Поряд з цим, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири №18 є ОСОБА_7

За п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, власники квартир, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 №572, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартири та технічного обладнання будинків, дотримуватися правил пожежної безпеки. При появі несправностей в квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених несправностей, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини.

Частина 4 ст. 319 ЦК України визначає, що власність зобов'язує.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з врахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до Акта виконаних робіт по проведенню ремонту офісу з метою усунення наслідків затоплення за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, 7 оф. №49/5, вартість ремонтних робіт та матеріалів склала 1 215 грн. 87 коп.

Отже, зважаючи на те, що порушення відповідачами Правил користування жилими приміщеннями призвело до затоплення офісного приміщення позивача, на останніх слід покласти солідарну відповідальність з відповідачем-1 за відшкодування позивачу завданих збитків, а саме у розмірі 1 215 грн. 87 коп.

Оскільки, судом протягом розгляду справи встановлено і позивачем доведено, що залиття належного його приміщення сталося внаслідок невжиттям заходів щодо усунення несправностей сантехнічного обладнання відповідачами, суд приходить до висновку, що обов'язок по відшкодуванню матеріальної шкоди слід покласти на відповідачів в солідарному порядку.

Водночас, не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування моральної шкоди, з огляду на наступне.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Також, в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Так, позивачем пред'явлено вимогу про стягнення в якості компенсації нанесеної моральної шкоди суму у розмірі 100 000 грн. 00 коп., разом з тим, позивачем не було подано суду належних та допустимих доказів його тверджень про нанесення моральної шкоди, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір відшкодування та якими доказами це підтверджується. Тобто, позивач не скористався своїм правом та не виконав свій обов'язок, що полягає у поданні доказів.

Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом з тим, у пункті 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 799 статтями 84, 88, 89 ЦПК України. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягується лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із надання правової допомоги у конкретній справі (наприклад: складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтвердженні та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат.

До позовної заяви позивачем було додано Акт приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання юридичних послуг №100/Ю від 15.08.2016, який йому надало ТОВ «ЮКГ «Інтеграція», в якому визначений перелік опису робіт, серед яких, зокрема: аналіз документів та складання проекту позовної заяви до Печерського суду м. Києва з формуванням Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (1 500 грн. 00 коп.)

Як зазначено в п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Проте, позивачем не було надано договору про надання правничої допомоги, а також будь-яких доказів того, що позивач оплатив 1 500 грн. 00 коп. як зазначено в Акті приймання-передачі наданих послуг №1 до Договору про надання юридичних послуг №100/Ю від 15.08.2016.

Враховуючи вищевикладене, підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача понесених витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 500 грн. 00 коп. не вбачається.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, на відповідача слід покласти витрати на оплату позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 19,79- 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інокс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інокс» (м. Київ, бул. І. Лепсе, буд. 8, , п/р 5344 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) суму збитків в розмірі 1 215 (одну тисячу двісті п'ятнадцять) грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інокс» (м. Київ, бул. І. Лепсе, буд. 8, , п/р 5344 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) суму судового збору в розмірі 1 600 грн. 00 коп. в рівних частинах.

В іншій частині позовний вимог - відмовити.

Повне рішення суду складено 21.05.2018.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя Печерського

районного суду м. Києва К.О. Москаленко