Справа №718/333/18
Провадження №2/718/145/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року Кіцманський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторін: позивач ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кіцмань цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що за час спільного проживання у шлюбі у них народились діти: син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом з нею і знаходяться на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає, хоча має таку можливість, так як інших утриманців не має та є працездатним. Просить стягувати з ОСОБА_4 на її користь на утримання дітей: на сина ОСОБА_7 в твердій грошовій сумі по 1000 гривень та на сина ОСОБА_8 в твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно до повноліття дітей, також на її утримання у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку..

Позивачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала повністю, наполягала на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив суду, що на утримання сина ОСОБА_7 згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно та сина ОСОБА_8 аліменти в твердій грошовій сумі по 1200 гривень щомісячно. Однак сума аліментів на утримання дружини, заявлена позивачкою в розмірі по 1000 гривень щомісячно є занадто великою для нього. Просив поданий ним відзив на позовну заяву до уваги не брати.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копіями свідоцтва про народження виданого Кіцманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області (а.с. 7,8).

Згідно довідки виданої виконкомом Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області № 184 від 30.01.2018 року, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно зареєстрована в будинку за адресою: вул..Українська, 51/1, м.Кіцмань. (а.с.9)

Згідно довідки виданої виконкомом Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області № 185 від 30.01.2018 року, вбачається, що на утриманні ОСОБА_3 знаходяться малолітні діти ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з матірю ОСОБА_3 за адресою вул..Українська,51/1, м.Кіцмань, Чернівецької області та знаходиться на її утримання. (а.с.10)

Відповідно до закону батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом положень ч.3 ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 180 Сімейного Кодексу України визначено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч.2ст.182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Позивачка посилалася на те, що відповідач інших утриманців немає, являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які проживають з нею та знаходяться на її повному утриманні.

В той же час, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження заявленої суми 1000 гривень аліментів на своє утримання, які вона просить стягувати з відповідача.

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатною, здоровою особою, на утриманні інших осіб не має, враховуючи право дітей на достатній рівень життя, з урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що слід стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі на ОСОБА_5 по 1000 гривень та на ОСОБА_6 по 1200 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно до їх повноліття, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача так і відповідача.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Враховуючи часткове визнання відповідачем позову в цій частині, із відповідача слід стягувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку в твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісячно.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв'язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 704,80 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Датою подачі позову є 20.02.2018 року.

Згідно ст. 430 ЦПК України, стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.180,181,182,183,184,191 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 141, 263-265,247,280,430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1 на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно та сина ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 1200 (одній тисячі двісті) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 20.02.2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН: НОМЕР_1, зареєстрованого та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1 на її утримання в твердій грошовій сумі по 500 (пятсот) гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 20.02.2018 року, і до досягнення сином ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

В іншій частині позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.І. Мінів