Справа № 450/2125/18 Провадження № 2/450/1467/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2018 р.. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Кіпчарського М.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

Позивач 06.07.2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за нею право власності на будинковолодіння за адресою вул. Лугова, 71, с. Пикуловичі Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.01.2018 року помер її батько ОСОБА_2, до складу спадкової маси після смерті якого увійшло вказане вище будинковолодіння.

Своїм майном на випадок смерті ОСОБА_2 не розпорядився, а тому спадкування його майна відбувається за законом почергово.

Вона до дня смерті батька була зареєстрована та проживала разом з ним, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, однак не взмозі зареєструвати свої спадкові права в нотаріальному порядку оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок. З цих підстав просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує з підстав вказаних у позовній заяві та просить такі задовольнити.

Представник відповідача - Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з копії свідоцтва про народження серії І-СГ № 413294 від 31.05.1975 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії І-СГ № 311295 від 26.04.1996 року ОСОБА_3 народилася 10.05.1975 року, її батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_4, та яка у звязку з реєстрацією шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка « Волошинська».

Судом встановлено, що 17.01.2018 року помер батько позивача ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ№ 492394 від 17.01.2018 року.

ОСОБА_2 своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування після його смерті відбувається за законом почергово.

У відповідності до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Дружина спадкодавця ОСОБА_5, померла 28.04.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №250496 від 02.05.2011 року.

Єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_1.

З довідки № 311 від 07.06.2018 року, яка видана Пикуловичівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області слідує, що ОСОБА_2 до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним на день його смерті була зареєстрованою та проживала його дочка, ОСОБА_1.

З довідки Пикуловичівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №245 від 27.04.2018 року слідує, що за ОСОБА_2 згідно погосподарських книг сільської ради рахується житловий будинок по вул. Лугова,71, в с. Пикуловчиі, Пустомитівського району Львівської області .

З технічного паспорту на житловий будинок № 71 по вул. Лугова в с. Пикуловчиі, Пустомитівського району Львівської області, складеного 18.05.2018 року слідує, що за даною адресою знаходиться збудований у 1982 році житловий будинок загальною площею 82,9 кв.м, житловою 42,2 кв.м, допоміжною 40,7 кв.м., який складається з А-1 житлового будинку, а також господарських будівель та споруд, а саме: а-1 прибудова, пг - погріб, Б - сарай, В літня кухня, Г вбиральня, №1 ворота, №2 хвіртка, №3 огорожа, к - колодязь.

Як розяснено у пункті 3.1. Інформаційного листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/4-13 від 16.05.2013 року, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права а записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_2 проживав у житловому будинку № 71, по вул. по вул. Лугова у с. Пикуловичі, Пустомитівського району Львівської області, та являвся власником вказаного житлового будинку з приналежними до нього господарськими спорудами, який при житті не оформив за собою права власності на дане нерухоме майно.

Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом майна померлого ОСОБА_2, яка прийняла в порядку спадкування належний померлому житловий будинок тобто набула права власності на дане майно, проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку із-за відсутності правовстановлюючих документів на таке.

Статтями 328, ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З врахуванням наведеного вище суд вважає, що позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1258, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 12, 76, 81, 200, 247, 258-259, 263-265, 273, 352-355 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 17.01.2018 року, право власності на будинковолодіння № 71 по вул. Лугова в с. Пикуловичі, Пустомитівського району Львівської області, загальною площею 82,9 кв.м, житловою 42,2 кв.м, допоміжною 40,7 кв.м, яке складається з: А-1 житлового будинку, а також господарських будівель та споруд, а саме: а-1 прибудова, пг - погріб, Б - сарай, В літня кухня, Г вбиральня, №1 ворота, №2 хвіртка, №3 огорожа, к колодязь.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_6