РІШЕННЯ

іменем України

14 листопада 2018 рокуСправа №451/290/18
Провадження № 2/451/403/18

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

з участю: секретаря судового засідання Табен Л.В.

позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові цивільну справу №451/290/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В позовній заяві зазначає, що 22 вересня 2012 року у виконавчому комітеті Сморжівської сільської ради Радехівського району Львівської області позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_3, актовий запис № 03. Від цього шлюбу мають малолітню дитину, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. У даний час ОСОБА_3 звернувся до Радехівського районного суду області з позовною заявою про розірвання шлюбу. Останнім часом відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у вихованні дитини. Усі обов'язки щодо матеріального утримання дитини виконую лише позивач. Добровільної згоди про розмір та порядок надання матеріальної допомоги між ними не досягнуто. Відповідач весь час працює; він має постійну роботу у Республіці Польща та одержує дуже велику заробітну плату у розмірі 4500 злотих, тобто 30000 гривень. Офіс його роботи знаходиться за адресою : Республіка Польща, м. Гостем, воєводство Веркопольське, вул. Познаньська,а, 115. Відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, проте не бажає цього робити. Інших дітей, а також непрацездатних батьків відповідач не має; стягнень за виконавчими документами не проводиться. Позивач не працює, перебуває у безоплатній трирічній відпустці по догляду за дитиною. Одержує щомісячну одноразову державну соціальну допомогу при народжені однієї дитини. Однак цих коштів недостатньо для забезпечення достатнього життєвого рівня та утримання дитини, яка час від часу хворіє і потребує постійного догляду, піклування та лікування. Позивача матеріальне становище є вкрай нужденним. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, як 30 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення повноліття дитиною.

24 жовтня 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду.

Відповідач в строк, встановлений судом, відзив на позовну заяву до суду не подав, хоча з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками отримав завчасно (а.с.38).

Із врахуванням наведеного, на підставі ст.279 ЦПК України розгляд справи проведено в спрощеному позовному провадженні з повідомлення сторін.

Позивач в судовому засіданні уточнила свої вимоги, просила стягувати аліменти із відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень визнав, не заперечує щодо стягнення їх із відповідача. Просив лише стягувати аліменти не з дня подачі позову до суду, а з травня 2018 року, оскільки відповідач позивачу в лютому 2018 року надіслав кошти в розмірі 2500 тисячі гривень, у березні 2018 року - 150 доларів США, та у квітні 2018 року - 1000 гривень за призначенням аліменти, про що подав суду відповідні квитанції.

Розглянувши заяву позивачки, вислухавши доводи сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд встановив, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 вересня 2012 року Сморжівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №3 (а.с.4)

Від шлюбу у них народився син - ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Син ОСОБА_4 проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою виданою Сморжівською сільською радою Радехівського району Львівської області від 16.02.2018 року №149 (а.с.6).

З довідки виданої управлінням соціального захисту населення вбачається, що ОСОБА_1, перебуває на обліку в УСЗН Радехівської РДА і отримує щомісячно одноразову допомогу в розмірі 860 гривень (а.с.7).

Із копій квитанцій від 2.04.2018, 14.02.2018 та 15.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_3, переводив грошові кошти (вказані як аліменти) на рахунок ОСОБА_1, а саме 1000, 2500 гривень та 525,79 польських злотих (а.с.41,42,43).

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Бродівського району Львівської області від 6.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_3, не працює і підприємницькою діяльністю не займається (а.с.46).

Згідно відомостей із реєструючих органів встановлено, що ОСОБА_3 відсутнє будь-яке майно (а.с.47,48,49).

Як визначено ст.155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків.

Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти проживають разом із сторонами та перебувають на повному матеріальному утриманні позивача і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними.

Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Крім цього, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).

Виходячи із принципу диспозитивності, закладеного у ст.ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, піддавши аналізу матеріали справи, суд приходить до висновку, що стан здоров'я ОСОБА_4 задовільний, йому не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу він не має.

Дані обставини судом враховані при визначенні розміру аліментів.

Згідно із частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік", прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1559 гривні , а від 6 до 18 років - 1944 гривень.

Виходячи із вищенаведеного, з врахуванням відсутності заперечень відповідача, який не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає, що на утримання сина ОСОБА_4 слід стягнути із відповідача аліменти в твердій грошовій сумі по 1500 гривень щомісячно, що буде достатньо для стягнення із сторони коштів на утримання дитини.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене та рекомендації, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та обґрунтованими, відтак підлягають до задоволення.

Стягнення аліментів на користь позивача необхідно призначити з травня 2018 року, оскільки відповідачем такі перераховані на користь позивачки в лютому 2018 року в розмірі 2500 тисячі гривень, у березні 2018 року - 150 доларів США, та у квітні 2018 року -1000 гривень, вид призначення « аліменти» , чого не заперечила в судовому засіданні позивач (а.с.41-45)

У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дитини, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів.

Також, у свою чергу, при наявності у відповідача доказів щодо погіршення стану його здоров'я, а також документального підтвердження зміни свого матеріального становища, він не позбавлений у майбутньому заявити вимогу про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне із відповідача стягнути судові витрати.

Керуючи ст.ст.12,13,81,141,258-259,263-265,279,430 ЦПК України та ст.ст.180,184 Сімейного кодексу України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_3 аліменти на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації розміру аліментів, відповідно до Закону.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого АДРЕСА_1, проживаючого АДРЕСА_2 судовий збір в 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р 6001; код класифікації доходів бюджету -22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 19.11.2018 року.

ГоловуючийСеменишин О. З.