Справа № 346/495/18
Провадження № 2/346/759/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 подала до суду даний позов посилаючись на те, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами вс. Семаківці по вул. Кутова, 13, Коломийського району Івано-Франківської області, належав до типу колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності, виписки з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ та довідки Матеївецької сільської ради ОТГ Коломийського району № 3 від 26.01.2018 року № 59.

Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_4, яка померла 05.02.2017р. та члени двору, чоловік голови двору ОСОБА_5, який помер 31.10.2001р., їх син ОСОБА_6, який помер 15.02.2009р., їх невістка відповідач ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) та їх онука відповідач ОСОБА_3 і відповідно кожному з них належала 1/5 ч. у майні колгоспного двору.

Вказує, що після смерті своєї баби ОСОБА_4 вона, позивач, звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, складеним спадкодавицею ОСОБА_4 10.03.2016р. та посвідченого сільським головою Семаківської сільської ради Коломийського району за реєстровим номером 23, на її, позивача користь, та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину вона не взмозі в звязку з тим, що право власності зареєстровано лише за головою колгоспного двору її бабою ОСОБА_4 Г, частки членів колгоспного дворуне виділені, а згідно ст. 346 ЦК України право власності на частки померлих припинилося з моменту їх смерті. З таких підстав постановою державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 24.01.2018р. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за згаданим заповітом та роз яснено право звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 належні їм частки у майні колгоспного двору не виділили, виділяти не бажають та визнають в повному обсязі позовні вимоги.

Просить визнати за нею, позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Семаківці вул. Кутова, 13 Коломийського району.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовільнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, подали до суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Семаківці по вул. Кутова, 13, Коломийського району належав до типу колгоспного двору, головою якогобула бабуся позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданим виконкомом Коломийської районної ради 20 квітня 1991 року за № 268, випискою з інвентаризаційних матеріалів Коломийського МБТІ від 12.12.2017 р. за № 60462 та довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ № 3 Коломийського району Івано-Франківської області від 26.01.2018 року № 59(а.с.7,8,56).

Станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору ОСОБА_4, яка померла 05.02.2017р. та члени двору: чоловік голови двору ОСОБА_5, який помер 31.10.2001р., їх син ОСОБА_6, який помер 15.02.2009р., їх невістка відповідач ОСОБА_2 ( ОСОБА_7 ) та їх онука відповідач ОСОБА_3 (а.с.56).

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали голова двору ОСОБА_4, та члени двору: ОСОБА_5, ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_2 ( ОСОБА_7В.) та відповідач ОСОБА_3, і відповідно кожному з них належало по 1/5 частині спірного господарства.

31 жовтня 2001 року помер ОСОБА_8 про що в книзі реєстрації актів про смерть від 01 листопада 2001 року зроблено актовий запис за № 25 (а.с.61).

Заповітів від імені спадкодавця ОСОБА_8 виконкомом Семаківської сільської ради не посвідчувалось, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ № 3 від 26.01.2018 року № 59 (а.с.56).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина за законом до складу якої входить і 1/5 частина житлового будинку, господарських будівель та споруд в с. Семаківці вул. Кутова, 13, Коломийського району, Івано-Франківської області. Спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР прийняли його дружина вона ж бабуся позивача ОСОБА_4 так як фактично вступила в володіння спадковим майном на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ № 3 від 26.01.2018 року № 59 та син спадкодавця ОСОБА_6, який подав заяву нотаріусу про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_8, але свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно не оформили.

15.02.2009р. помер син голови колгоспного двору - ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданого 16.02.2009р. виконкомом Семаківської сільської ради Коломийського району, актовий запис № 5 (а.с.62). Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємці ОСОБА_6 та члени колишнього колгоспного двору не заперечують щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в с. Семаківці по вул. Кутовій, 13, Коломийського району, Івано- Франківської області в цілому за позивачем ОСОБА_1 про що подали відповідні заяви ( а.с. 108, 118).

05 лютого 2017 року померла бабуся позивача позивача ОСОБА_4 про що 07 лютого 2017 року виконкомом Матеївецької сільської ради Коломийського району складено актовий запис за № 12 (а.с.49).

Спадкодавиця ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений 10 березня 2016 року сільським головою Семаківської сільської ради Коломийського району, зареєстрованого в реєстрі за № 23, яким все своє майно, заповіла позивачу ОСОБА_1 ( д.п. Матюха) ОСОБА_9 (а.с.59).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина за вищезгаданим заповітом на спірне нерухоме майно.

Спадщину за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4 позивач прийняла шляхом подачі 04.07.2017 року заяви про прийняття спадщини державному нотаріусу, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48276924 від 04.07.2017 р. - спадкова справа № 226/2017 р. (а.с.92-107)

Окрім позивача інших спадкоємців як за законом, так і за заповітом, в тому числі тих, які б претендували на обовязкову частку у спадщині померлого, немає.

Встановлено, що спадкодавець ОСОБА_6, відповідачі ОСОБА_2 (ОСОБА_7 ) та ОСОБА_3 виписалися з даного будинку 03.10.1991 року, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради ОТГ № 3 Коломийського району за № 85 від 31.01.2018 року (а.с.57), протягом трьох років з часу виписки належні їм частки у майні колгоспного двору не витребували, то вважаються такими, що втратили право на виділення належних їм часток.

З метою оформлення спадщини після смерті бабусі позивач звернулася до державного нотаріуса в Першу Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак отримати таке свідоцтво позивач не взмозі оскільки право власності зареєстровано лише за головою колгоспного двору її бабусею спадкодавицею ОСОБА_4 і частки інших членів колгоспного двору не виділені, а згідно ст. 346 ЦК України право власності на частки померлих припинилося з моменту їх смерті. З таких підстав постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно.

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна від 16.05.2018 р. ПП «Брусилів Сервіс» ринкова вартість будинку та господарських будівель в с. Семаківці по вул. Кутова 13 Коломийського району, Івано-Франківської області: житлового будинку (А) та господарських будівель і споруд: комори (Б), стайні (В), стодоли (Г), сарая (Д), вбиральні (Ж), навісів (Е,З ), криниці ( №) огорожі (№ 1-3), вимощення ( І) становить 51 767 грн.(а.с.124-167)

Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою с. Семаківці вул. Кутова 13 Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі наведеного та ст. ст..346, 392,122,1234,1268 ЦК України, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України за № 20 від 22.12.1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності та ст.ст. 247 ч.2, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити .

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителькою с. Семаківці вул. Франка, 1 б/ 1 Коломийського району право власності на нерухоме майно - житловий будинок та господарські будівлі і споруди: комору, стайню, стодолу, сарай, вбиральню, два навіси, криницю, огорожу, вимощення в с. Семаківці вул. Кутова, 13 Коломийського району Івано-Франківської області, ринковою вартістю 51 767 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Беркещук Б. Б.