Справа № 740/1731/18
Провадження № 2/740/1057/18
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"07" травня 2018 р. м.Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Ковальова Т.Г., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину майна,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати спільною сумісною власністю її та відповідача автомобіль та визнати право власності на ? частину автомобіля CHEVROLET AVEO, 2008 року виготовлення, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований 26.05.2011 року, свідоцтво про реєстрацію СХТ932796, та причіпа ПР-500, синього кольору, 2015 року виготовлення, шасі №Y69500000F0И95028, державний номерний знак НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію СХТ279823 від 12.09.2015 року.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України суддя після одержання позовної заяви у тому числі з'ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 175, 177 вказаного Кодексу.

Згідно до п.п. 3, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, позивачем не надано власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування. Відповідні позовні заяви мають майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «По судовий збір».

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» з 01.01.2018 року ставка судового збору за подання фізичною особою позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо на момент пред»явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Отже,за подання даної позовної заяви позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 704,80 грн. та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК).

Одночасно суд зазначає, що вартість майна не визначається виключно висновком судової експертизи. Статтею 106 ЦПК України передбачено проведення експертизи на замовлення учасників справи.

За таких обставин, позовну заяву відповідно до ст.185 ЦПК України необхідно залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Керуючись ст.ст.175, 176, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на ? частину майна залишити без руху, про що повідомити позивача і надати строк для усунення викладених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала негайно набирає законної сили і не може бути оскаржена у апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Суддя Ковальова Т.Г.