Постанова

Іменем України

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 701/303/16-ц

провадження № 61-16326св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка»,

відповідачі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, фізична особа-підприємець ОСОБА_10,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка»на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року у складі судді Калієвського І. Д. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року у складі колегії суддів: Пономаренка В. В., Гончар Н. І., Ювшина В. І.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка» (далі - ТОВ «Чорна Кам'янка») звернулось до суду з окремими позовами до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

ОСОБА_8, ОСОБА_9, фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 (далі - ФОП ОСОБА_10) провизнання договорів оренди землі поновленими, визнання укладеними додаткових угод та визнання недійсними договорів оренди.

Ухвалами Маньківського районного суду Черкаської області від 13 квітня 2016 року вказані позови ТОВ «Чорна Кам'янка» до відповідачів було об'єднано в одне провадження.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської областівід 05 травня 2016 року ФОП ОСОБА_10 залучено в якості співвідповідача.

Позовні заяви мотивовані тим, що 12 жовтня 2010 року між ТОВ «Чорна Кам'янка» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 було укладено договори оренди землі, згідно яких позивачу в користування передано земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договори були зареєстровані Маньківським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельному кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 22 грудня 2010 року за № 12 (ОСОБА_4), від 24 грудня 2010 року за № 28

(ОСОБА_6), від 27 грудня 2010 року за № 06

(ОСОБА_9), від 28 грудня 2010 року за № 48

(ОСОБА_5), від 22 грудня 2010 року за № 01

(ОСОБА_12 - спадкоємець ОСОБА_7), від 27 грудня 2010 року за

№ 84 (ОСОБА_8). Зазначені договори оренди земельних ділянок набрали чинності після їх державної реєстрації та строк їх дії становив 5 років. Сторонами було погоджено (пункт 3.2 Договорів), що після закінчення строку дії цих договорів, орендар має переважне право поновлення його на новий строк.ТОВ «Чорна Кам'янка» скористалось таким правом та 03 листопада 2015 року звернулося до орендодавців із листами-повідомленнями з пропозицією поновити договори оренди цих земельних ділянок. До листів-повідомлень було долучено додаткові угоди, в яких прописувались основні пункти договору та запропоновано збільшити орендну плату, відносно договору оренди землі на рівні 7 % від нормативної грошової оцінки землі, а також визначити строк дії договору до 2025 року.

Вказані листи-повідомлення з прикладеними додатковими угодами були вручені працівником органу поштового зв'язку відповідачам 05 листопада 2015 року. Однак, на час подання позовів від відповідачів не надходили ні заяви про погодження, ні заперечення проти укладення додаткової угоди до договору. Позивач і надалі продовжує користуватися земельними ділянками, які йому передані в оренду, заперечень проти продовження орендних правовідносин відповідачі не надавали, пропозиції про поновлення договору оренди відповідачі не розглянули, актів прийому-передачі земельних ділянок від орендаря до орендодавця сторони не підписували, і до цього часу відповідачі зволікають в укладенні додаткових угод, що змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Однак під час розгляду справи позивачу стало відомо, що відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 у лютому

2016 року уклали договори оренди земельних ділянок, які передавались позивачу за договорами оренди від 12 жовтня 2010 року, з ФОП

ОСОБА_10

У зв'язку з викладеним та з урахуванням збільшених позовних вимог ТОВ «Чорна Кам'янка» просило визнати поновленими договори оренди землі, укладені 12 жовтня 2010 року між ним та відповідачами; визнати укладеними додаткові угоди до договорів оренди землі від 12жовтня

2010 року з моменту набрання чинності судовим рішенням на умовах, визначених додатковою угодою; визнати недійсними договори оренди землі, укладені 12лютого 2016 року між ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13 та ФОП ОСОБА_10

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року, у задоволенні позову ТОВ «Чорна Кам'янка» було відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат та скасовано заходи забезпечення позовів, застосовані ухвалами суду першої інстанції від 30 березня

2016 року.

Судові рішеннямотивовані тим, що посилання позивача на те, що він має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) та на те, що він належним чином виконав умови статті 33 Закону України «Про оренду землі» є помилковими та такими, що не знайшли свого підтвердження, оскільки на момент, коли позивач виконував на його думку вимоги вказаної статті, спірні земельні ділянки вже вибули з його користування (оренди), оскільки власники спірних земельних ділянок належним чином повідомили ТОВ «Чорна Кам'янка», щоне мають бажання на укладення нових договорів чи угод з ним і в добровільному порядку просили повернути їх земельні ділянки в належному стані. Позивачем не надано до суду належних і допустимих доказів стосовно того, що спірні земельні ділянки перебували у його користуванні на час звернення до суду з позовами та на момент виконання вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі».

У касаційній скарзі, поданій 27 червня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Чорна Кам'янка»,посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило оскаржувані судові рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку, що ТОВ «Чорна Кам'янка» не доведено позовних вимог стосовно дотримання ним положень статті 33 Закону України «Про оренду землі», тому незаконно відмовили у задоволенні позовних вимог. Судами неправильно було взято до уваги той факт, що відповідачі до закінчення строку дії вказаних договорів оренди землі направили товариству повідомлення про те, що вони не мають наміру в подальшому продовжувати дію цих договорів, а тому ця обставина є достатньою правовою підставою для того, що вони відмовились від пролонгації дії договорів оренди. Вказують на те, що орендодавці повинні були направити на адресу товариства заперечення щодо продовження дії договорів оренди землі лише після закінчення строку їх дії, а не навпаки. Також зазначають, що відповідно до частини пятої статті 33 вказаного Закону орендодавець направляє орендарю лист-повідомлення про заперечення щодо поновлення договору оренди, а не заяву. Також судами неправильно було зазначено, що товариство не має переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, оскільки спірні земельні ділянки вибули з його користування. Вказує на те, що між ним та відповідачами не було підписано акта прийому-передачі (повернення) цих земельних ділянок. Також вказує, що договірні відносини між сторонами припинилися після закінчення пятирічного строку не з моменту підписання цих договорів, а з моменту їх державної реєстрації, оскільки згідно умов цих договорів строк його дії починається після підписання та державної реєстрації.

07 серпня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заперечення ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та ОСОБА_10 на касаційну скаргу ТОВ «Чорна Кам'янка», у яких відповідачі зазначають, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, ухвалені з дотриманням норм законодавства на підставі повного і всебічного дослідження всіх обставин справи. Вказують проте, що кожний з відповідачів направив на адресу товариства за 3 місяці до закінчення строку дії договорів оренди землі заяви стосовно того, що вони не мають наміру в подальшому укладати з орендарем нового договору оренди землі. Доводи ТОВ «Чорна Кам'янка» щодо того, що він у межах 30 денного строку повідомив орендодавців про намір на поновлення договору оренди землі і відповідачі 05 листопада 2015 року отримали його повідомлення не відповідають дійсності, оскільки ніхто із них ці повідомлення не отримував, а підписи про їх отримання поставлені іншою особою. Тому на їх думку, висновок судів першої і апеляційної інстанцій стосовно того, що позивачем не було доведено належними доказами тих обставин, що товариством було дотримано всіх умов передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» для пролонгації цих договорів. Також вказують проте, що ТОВ «Чорна Кам'янка» з моменту отримання їхніх повідомлень про небажання поновлювати договори оренди землі, тобто з осені 2015 року і до часу звернення до суду з позовами жодних претензій ним не направляло, а лише після зміни керівництва цього товариства з надуманих підстав звернулося з позовами до суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

27 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди встановили, що між ТОВ «Чорна Кам'янка» та ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5,

ОСОБА_6 12 жовтня 2010 року були укладені договори оренди землі № 126, № 145, № 98, № 100, № 259, № 133, згідно яких позивачу в користування були передані земельні ділянки площею 1,6726 га

(ОСОБА_4), 1,6726 га (ОСОБА_7), 1,76 га (ОСОБА_8), 1,72 га (ОСОБА_9), 1,97 га (ОСОБА_5), 1,65 га (ОСОБА_6) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 8-11, 141-144, том 1, а. с. 34-37, 150-154, 208-211, том 2, а. с. 71-74, том 3).

Відповідно до пункту 3.1 вказаних договорів, строк їх дії становив 5 років, починаючи із дня набрання чинності цими договорами.

У пункті 14.1 цих договорів вони набирають чинності після його підписання та державної реєстрації.

Державна реєстрація договорів оренди землі була проведена Маньківським районним відділом Черкаської регіональної філії ДП «Центр державного земельному кадастру», про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 22 грудня 2010 року за № 12 (ОСОБА_4), від 24 грудня 2010 року за №28 (ОСОБА_6), від 27 грудня 2010 року за №06 (ОСОБА_9), від 28 грудня 2010 року за №48 (ОСОБА_5), від 22 грудня 2010 року за № 01 (ОСОБА_12 - спадкоємець ОСОБА_7), від 27 грудня 2010 року за №84 (ОСОБА_8).

ТОВ «Чорна Кам'янка» виконувало свій обов'язок щодо нарахування та виплати орендної плати, що підтверджується копіями відомостей про отримання ОСОБА_4 ОСОБА_7, ОСОБА_6,

ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_5 орендної плати за останні три роки (2013-2015) (а. с.16-98, 151-238 том 1, 43-104, 159-162, 217-251 том 2,

1-24, 79-157 том 3) та довідкою цього товариства про нараховану та виплачену суму орендної плати (а. с. 7, 140 том 1, а. с. 33, 149, 267 том 2,

а. с. 70 том 3).

ТОВ «Чорна Кам'янка» 03 листопада 2015 року направив відповідачамлисти-повідомлення з пропозицією поновити договір оренди земельної ділянки, до яких булодолучено додаткові угоди, в яких викладені основні пункти договору та запропоновано збільшити орендну платуна рівні 7 % від нормативної грошової оцінки землі, а також визначити строк дії договору до 2025 року, які були їм вручені працівником органу поштового зв'язку

05 листопада 2015 року (а. с.97-105, 239-247 том 1, а. с. 105-113,163-171

том 2, а. с. 25-33, 158-166 том 3).

ОСОБА_4 14липня 2015 року надіслав позивачу письмову заяву про те, що після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки, яка йому належить, він не має наміру продовжувати договір орендина новий строк, тому просив повернути її в належному стані. Вказана заява отримана товариством та зареєстрована ним 14липня 2015 року за № 10496 (а. с. 213 том 3).

ОСОБА_5 29 вересня 2015 року надіслала позивачу письмову заяву про те, що після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки, яка їй належить, вона не має наміру продовжувати договір оренди на новий строк, тому просила повернути її в належному стані, оскільки в подальшому має намір самостійно обробляти дану земельну ділянку. Вказана заява отримана товариством та зареєстрована ним 29вересня 2015 року за №932 (а. с. 221 том 3).

ОСОБА_5 згодом як власник земельної ділянки виготовила технічну документацію щодо перенесення в натурі меж цієї земельної ділянки

(а. с. 222-231 том 3) і на даний час обробляє її одноосібно, що підтверджується довідкою Вікторівської сільської ради від 12 квітня

2016 року № 250 (а. с. 232 том 3).

ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що вона також в липні

2015 року зверталась до товариства з письмовою заявою стосовно того, що після закінчення терміну дії договору оренди її земельної ділянки вона не має наміру продовжувати договір оренди на новий строк. Просила повернути земельну ділянку в належному стані, оскільки в майбутньому мала намір самостійно її обробляти. Проте, копії цієї заяви з відміткою про її отримання вона не надала, оскільки забула, однак суд першої інстанціївраховуючи те, що сторони у справі не заперечували цей факт, вважав цю обставину визнаною сторонами.

ОСОБА_6 на даний час самостійно обробляє земельну ділянку, що підтверджується довідкою Вікторівської сільської ради від 12 квітня

2016 року № 248 (а. с. 235 том 3).

ОСОБА_7 03 серпня 2015 року надіслав позивачу письмову заяву про те, що після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки, яка йому належить, він не має наміру продовжувати договір оренди на новий строк, тому просив повернути її в належному стані. Вказана заява отримана товариством та зареєстрована 03серпня 2015 року за № 1720 (а. с. 238

том 3).

ОСОБА_8 13 липня 2015 року надіслала позивачу письмову заяву про те, що після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки, яка їй належить, вона не має наміру продовжувати договір оренди на новий строк, тому просила повернути її в належному стані. Вказана заява отримана товариством та зареєстрована 13липня 2015 року за № 10484

(а.с. 246 том 3).

ОСОБА_9 15 липня 2015 року надіслав позивачу письмову заяву про те, що після закінчення терміну дії договору оренди земельної ділянки, яка йому належить, він не має наміру продовжувати договір оренди на новий строк, тому просив повернути її в належному стані. Вказана заява отримана товариством та зареєстрована 15липня 2015 року за № 625

(а.с. 4 том 4).

ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 12 лютого 2016 року уклали з ФОП ОСОБА_10 договори оренди спірних земельних ділянок, вказані договори були передані новому орендарю згідно акта прийому-передачі від 12 лютого 2016 року та зареєстровані згідно вимог законодавства, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а. с. 214-217,

239-242, 247-250 том 3, а. с. 5-8 том 4).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, ЗакономУкраїни «Про оренду землі».

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами першою-п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Для застосування частини першої статті 33 цього Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди: 1) досягнення згоди між орендодавцем та орендарем щодо продовження договору оренди шляхом укладання додаткової угоди чи нового договору та виконання орендарем обов'язку щодо повідомлення орендодавця про наміри продовжити орендні правовідносини і надання інформації про умови таких правовідносин у вигляді додаткової угоди чи нового договору оренди; 2) пасивна поведінка орендодавця у вигляді ненадання відповіді на пропозицію укласти договір чи додаткову угоду до договору оренди на новий строк та відсутність заперечень на продовження таких правовідносин протягом місяця після закінчення строку договору, а також фактичне користування орендарем переданою в оренду земельною ділянкою.

Таким чином, тільки за відсутності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди земельної ділянки з попереднім добросовісним орендарем та за відсутності попереднього повідомлення орендодавця про намір укласти новий договір оренди з новим орендарем, переважне право діючого орендаря, передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі», буде порушеним, а така поведінка орендодавця стосовно попереднього орендаря має підстави вважатися недобросовісною.

Суди встановили, що позивач був обізнаний про те, що орендарі не мали наміру продовжувати дію договорів оренди належних їм на праві власності земельних ділянок.

Також судами було встановлено, що додаткові угоди до договорів оренди землі не були погоджені між сторонами у справі, оскільки орендарі свого підпису на них не ставили, чим не висловили свого волевиявлення на пролонгацію договору оренди землі.

Крім того, додаткові угоди до договорів оренди землі не були зареєстрованими згідно вимог земельного законодавства, тому не можна вважати, що товариство мало право користуватися спірними земельними ділянками після закінчення строку дії попередніх договорів оренди землі.

На підтвердження своїх позовних вимог ТОВ «Чорна Кам'янка» не надало належних доказів стосовно того, що ним було узгоджено із власниками земельних ділянок нові умови додаткових угод до договорів оренди землі, в тому числі щодо збільшення строку оренди землі з 5 років до 10 років та зміни орендної плати.

За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку відповідно до статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року та дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин судові рішення відповідають вимогам статей

213-215, 316 ЦПК України 2004 року щодо законності й обґрунтованості.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з позивача на користь відповідачів судових витрат до суду касаційної інстанції не оскаржувалося, тому касаційному перегляду в цій частині не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чорна Кам'янка» залишити без задоволення.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 16 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько С. Ю. Мартєв В. М. Сімоненко С. П. Штелик