Справа № 541/1786/18
Провадження № 2-з/541/20/2018
У Х В А Л А
21 серпня 2018 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді Городівського О. А.,
за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
17 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя, посилаючись на те, що за час проживання у шлюбі з ОСОБА_2 та ведення спільного господарству ними набуто майно. Наразі сімя фактично розпалася. ОСОБА_1 направила до суду позов про поділ майна подружжя. Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявниця обґрунтовує тим, що відповідачем може бути відчужене спільне майно, що в свою чергу може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.
На підставі ч.2 ст. ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Виходячи із ч.3 ст. 151 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до розяснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.
Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.
Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.
Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.
Дослідивши матеріали заяви, враховуючи, що захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суддя приходить до висновку про часткове задоволення заяви.
Не підлягає до задоволення вимога про накладення арешту на гідравлічний листозгін МВ7 63Т-2500 та гідравлічну ріжучу машину МS7 6-2500, що належать ОСОБА_2 на підставі видаткової накладної № 266 від 26.06.2018, оскільки, вищезазначене майно використовується ОСОБА_2 у господарській діяльності, як фізичною особою - підприємцем, що вбачається із витягу з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та виду підприємницької діяльності: виробництво машин і устаткування для сільського та лісового господарства.
Відповідно до абз. 2 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вжиті судами заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Отже, застосування заходів забезпечення позову у даному випадку може перешкодити господарській діяльності відповідача.
Крім того, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківському рахунку, який відкритий в ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» м. Миргород вул. Гоголя, 100-Б. МФО 380805, р/р НОМЕР_1, картковий рахунок НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 також може перешкодити господарській діяльності відповідача. Вирішуючи питання про забезпечення позову у даному випадку, суд бере до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із накладенням арешту на грошові кошти на банківському рахунку.
Вимога про накладення арешту на автомобіль марки Mercedes E 250, 2013 року випуску д.н.з. НОМЕР_3, коричневого кольору не підлягає до задоволення, оскільки, заявницею не надано достовірних та достатніх доказів перебування автомобіля у власності ОСОБА_2.
Не підлягає до задоволенні і вимога про накладення арешту на автомобіль НОМЕР_4, 2007 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) VF1FC1EAF37763746, свідоцтво про реєстрацію CAT 517016 видане Миргородським ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Полтавській області від 29.10.2013, що належить ОСОБА_1.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Водночас, в матеріалах заяви відсутні відомості про те, що вищевказаний автомобіль, власником якого є позивач, знаходиться у відповідача або підлягає передачі йому, а тому відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову відносно зазначеного майна.
Керуючись ст.ст. 149-153, 258, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд ,-
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1818 га, що знаходиться за адресою Полтавська область м. Миргород вул. Нафтовиків, 16, що належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 419320, реєстраційний № обєкта у РПВН 482179.
Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться за адресою Полтавська область м. Миргород вул. Нафтовиків, 16, що належить ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 419321, реєстраційний № обєкта у РПВН 482179.
Накласти арешт на житловий будинок площею 59,1 кв.м. що знаходиться за адресою Полтавська область м. Миргород вул. Нафтовиків, 16, та належить ОСОБА_2 відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 23.09.2005 ВСМ № 482179 посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_4І, витяг про реєстрацію в державному реєстрі правочинів № 1514968 від 23.09.2005, реєстраційний № обєкта у РПВН 482179.
Накласти арешт на житловий будинок згідно з рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради від 12.07.2007 № 375, та дозволу № 62 виданого Миргородською міською радою від 25.06.2009, який знаходиться за адресою Полтавська область м. Миргород вул. Нафтовиків, 16 що належить ОСОБА_2.
В іншій частині вимог відмовити.
Заборонити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, вчиняти будь які дії, спрямовані на відчуження вищезазначених обєктів нерухомого майна.
Копію даної ухвали для виконання направити до:
Ухвала виконується негайно.

Копію ухали направити учасникам судового розгляду для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя О. А. Городівський