Дата документу Справа №
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 2-156/11

Провадження №22-ц/778/1408/18

Апеляційний суд Запорізької області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дашковської А.В.,Подліянової Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

учасники справи:

представник скаржника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

особи, дії яких оскаржуються начальник ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4, державний виконавець Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою старшого державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5 на ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року в складі судді Нікандрової С.О., повний текст якої складено 16 січня 2018 року, в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії, рішення та бездіяльність начальника ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4, державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_6,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії, рішення та бездіяльність начальника ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4, державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_6 В обґрунтування скарги зазначає наступне.

Заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10.02.2011 року у цивільній справі №2-156/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя» заборгованость по кредитному договору в сумі 373 838,78 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 375 658,78 грн.

01.04.2011 року Василівським районним судом Запорізької області на виконання зазначеного рішення стягувачу ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» видані виконавчі листи за №2-156/11 стосовно кожного із солідарних боржників у відповідності з вимогами ч.2 ст.368 ЦПК України.

17.12.2012 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» за договором відступлення права вимоги та Договором про передачу прав за договорами забезпечення відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором, укладеним 22.02.2006 року з ОСОБА_6 та договором поруки, укладеним 22.02.2006 року з ОСОБА_1

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19.09.2013 року задоволено заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-156/11 на ТОВ «Кредитні ініціативи».

З дати видачі виконавчих листів стосовно кожного з солідарних боржників ОСОБА_3 районним відділом державної виконавчої служби неодноразово відкривалися виконавчі провадження, які закінчувалися за підставою відсутності у кожного з солідарних боржників майна, на яке можливо звернути стягнення.

28.08.2016 року за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі виконавчого листа №2-156/11 стосовно солідарного боржника ОСОБА_1 державним виконавцем Юровою А.А. відкрито виконавче провадження ВП №52038500. До цього часу в жодному виконавчому провадженні не складено жодного акту про виконання будь-якої примусової дії з примусового виконання виконавчого листа №2-156/11.

27.11.2017 року ОСОБА_1 у добровільному порядку в повному обсязі виконала виконавчий лист, перерахувавши на рахунок ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби 375 658,78 грн.

01.12.2017 року ОСОБА_1 звернулася до субєкта оскарження з заявою, у якій просила в порядку ст.ст.39,70 Закону України винести рішення про закінчення виконавчого провадження. 07.12.2017 року представнику боржника ОСОБА_7 під розписку надана постанова №52038500 від 05.12.2017 року начальника ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 про результати перевірки законності виконавчого провадження, за яким дії виконавця ОСОБА_5 стосовно стягнення виконавчого збору, розподілу та перерахунок стягнутих коштів визнані такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

06.12.2017 року листом ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби на заяву ОСОБА_1 від 01.12.2017 року надана відповідь, якою було повідомлено про те, що 06.12.2017 року державним виконавцем були розподілені грошові кошти, що надійшли від стягувача на депозитний рахунок відповідно до вимог ст.ст.45,46 ЗУ «Про виконавче провадження»: 125,12 грн. витрати виконавчого провадження, 341 394,24 грн. перераховано на користь стягувача ТОВ «Кредитні ініціативи», 34 139,42 грн. виконавчий збір; у звязку з тим, що на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, тому зважаючи на наявність залишку заборгованості в сумі 34 264,54 грн., а також 3 426,46 грн. виконавчого збору, у закінченні виконавчого провадження стосовно солідарного боржника ОСОБА_1 відмовлено. У такий спосіб субєкти оскарження примусили ОСОБА_1 виконати їх незаконні вимоги та перерахувати 11.12.2017 року додатково 37 691,00 грн. 13.12.2017 року розпорядженням державного виконавця Юрової А.А. здійснено розподіл грошових коштів, які надійшли від ОСОБА_1, 34 264,54 грн. перераховано ТОВ «Кредитні ініціативи», а 3 426,46 грн. виконавчий збір.

Заявник ОСОБА_1 просить визнати незаконними дії, рішення та бездіяльність начальника ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 та державного виконавця Юрової А.А. під час розгляду її заяв про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-156/11 у звязку з повним виконанням виконавчого документу; зобовязати начальника відділу ОСОБА_4 поновити права заявника шляхом скасування незаконних розпоряджень державного виконавця Юрової А.А. №52038500 від 06.12.2017 року про розподіл сплаченої солідарним боржником ОСОБА_1 заборгованості ТОВ «Кредитні ініціативи» в сумі 375 658,78 грн., №52038500 від 13.12.2017 року про розподіл сплаченої солідарним боржником ОСОБА_1 на вимогу виконавчої служби суми 37 691,00 грн.; винести постанову про повернення ОСОБА_1 сплаченого нею виконавчого збору в сумі 37 565,88 грн. та вчинити дії щодо повернення цієї суми на розрахунковий рахунок ОСОБА_1;зобовязати державного виконавця Юрову А.А. винести постанову про закінчення виконавчих проваджень, відкритих за заявами ТОВ «Кредитні ініціативи» стосовно солідарних боржників ОСОБА_6 та ОСОБА_1 у відповідності з вимогами ст.ст.39,40 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з повним виконанням виконавчого документу, та повернути виконавчі листи №2-156/11 Василівському районному суду Запорізької області.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року скаргу задоволено частково.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5, які полягають у стягненні виконавчого збору в сумі 37565,88 грн. на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_8 від 21 січня 2013 року, у виконавчому провадженні №52038500 з примусового виконання виконавчого листа №2-156 від 01 квітня 2011 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя» заборгованості по кредитному договору в сумі 373 838,78 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 375 658,78 гривень. Стягнення заборгованості проводити шляхом звернення стягнення в межах вартості майна, переданого в забезпечення за Договором іпотеки за реєстровим №229 від 22 лютого 2006 року на житловий будинок, реєстраційний номер 83433874, загальна площа обєкту 258,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. 1 Травня, б.3, та за Договором іпотеки за реєстровим №234 від 22 лютого 2006 року на квартиру, реєстраційний номер 3645674, загальна площа обєкту 49,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Леніна, б. 12-г, кв.3, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, розмір якої буде не нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу.

Визнанонеправомірною постанову №52038500 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 05 грудня 2017 року, винесену начальником ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4.

Зобов'язано державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5 вчинити відповідні дії щодо скасування розпорядження №52038500 від 06 грудня 2017 року про розподіл грошових коштів в сумі 375 658,78 грн., що надійшли 27.11.2017 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №2-156 від 01 квітня 2011 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення коштів солідарно з ОСОБА_1; розпорядження №52038500 від 13 грудня 2017 року про розподіл грошових коштів в сумі 37 691 грн., що надійшли 11.12.2017 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №2-156 від 01 квітня 2011 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення коштів солідарно з ОСОБА_1.

Зобов'язано державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5 вчинити відповідні дії щодо повернення ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 37 565,88 грн., який сплачений нею у виконавчому провадженні №52038500 з примусового виконання виконавчого листа №2-156 від 01 квітня 2011 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області.

Зобов'язано ОСОБА_3 районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області вчинити відповідні дії щодо закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-156 від 01 квітня 2011 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з солідарного боржника ОСОБА_6 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В задоволенні решти вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою старший державний виконавець Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалите нове рішення, яким відмовити в задоволені скарги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначала наступне. Суд дійшов невірного висновку щодо неможливості стягнення виконавчого збору, зазначивши, що державним виконавцем не виконані вимоги ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, який не було стягнуто. Оскільки відповідно до ч. 6 ст. 28 цього Закону закінчення виконавчого провадження за п. 10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору. Висновки суду щодо неправомірного стягнення державним виконавцем виконавчого збору у звязку з самостійним виконанням боржником рішення суду шляхом зарахування грошових коштів на депозитний рахунок відділу є невірним та прийнятим з порушення норм матеріального права, оскільки рішення не виконано у строк, встановлений для самостійного виконання та виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання. ОСОБА_1 не є стороною виконавчого провадження № 51874870, в якому боржником є ОСОБА_6, тому дії, рішення та бездіяльність державного виконавця в цьому виконавчому провадженні не можуть оскаржуватися ОСОБА_1 в порядку ст. 354 ЦПК України.

На адресу Апеляційного суду Запорізької області надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника скаржника ОСОБА_6 ОСОБА_2, в якому зазначила, що суд законно і обґрунтовано задовольнив скаргу на дії, рішення та бездіяльність начальника ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_4, державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5; ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи і вимоги апелянта не відповідають встановленим обставинам, доказам та вимогам діючого Закону України «Про виконавче провадження» та Закону, що втратив чинність з 05.10.2016 року. (а.с. 194-196).

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Скаржник ОСОБА_1 подала письмову заяву, де міститься клопотання про розгляд справи за її відсутності. Приймає участь в судовому засіданні через свого представника.( а.с.227)

Представник ТОВ «Кредитні ініціативи» та заінтересована особа ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції не зявилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України. Причини неявки не повідомили ( а.с.229-223).

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані дії державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_5, які полягають у стягненні виконавчого збору в сумі 37 565,88 грн. на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_8 від 21 січня 2013 року, у виконавчому провадженні №52038500 з примусового виконання виконавчого листа №2-156 від 01 квітня 2011 року, виданого Василівським районним судом та постанова №52038500 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 05 грудня 2017 року, винесена начальником ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області ОСОБА_4, винесені з порушенням вимог законодавства України, та є такими, що порушують права та інтереси заявника, а отже є неправомірними.Порушені права заявника необхідно поновити шляхом зобов'язання державного виконавця вчинити відповідні дії щодо скасування розпорядження №52038500 від 06 грудня 2017 року про розподіл грошових коштів в сумі 375 658,78 грн., розпорядження №52038500 від 13 грудня 2017 року про розподіл грошових коштів в сумі 37 691 грн., та повернення ОСОБА_1 сплаченого нею виконавчого збору в сумі 37 565,88 грн. та зобов'язання ВДВС вчинити відповідні дії щодо закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом №2-156 від 01 квітня 2011 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області, про стягнення з солідарного боржника ОСОБА_6 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та відхиляє аргументи, викладені в апеляційній скарзі з таких мотивів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 лютого 2011 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя»: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя» заборгованості по кредитному договору в сумі 373 838,78 грн., витрат по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 375 658,78 гривень. Вирішено стягнення заборгованості проводити шляхом звернення стягнення в межах вартості майна, переданого в забезпечення за Договором іпотеки за реєстровим №229 від 22 лютого 2006 року на житловий будинок, реєстраційний номер 83433874, загальна площа обєкту 258,5 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. 1 Травня, б.3, та за Договором іпотеки за реєстровим №234 від 22 лютого 2006 року на квартиру, реєстраційний номер 3645674, загальна площа обєкту 49,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Леніна, б. 12-г, кв.3, шляхом продажу вказаних предметів іпотеки на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною, розмір якої буде не нижче розміру звичайних ринкових цін на подібне майно на момент продажу.

04 березня 2011 року зазначене рішення суду набрало законної сили.

На виконання зазначеного судового рішення, у відповідності з вимогами ч.2 ст.368 ЦПК України, ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», 01 квітня 2011 року Василівським районним судом Запорізької області було видано виконавчий лист №2-156 про стягнення з солідарних боржників ОСОБА_6 та ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору в сумі 375 658,78 гривень на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку в м. Запоріжжя» (а.с. 135).

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» було укладено договір відступлення права вимоги та договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до умов яких останнє набуло право вимоги за зазначеними договорами.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 вересня 2013 року новим стягувачем за виконавчим листом №2-156 від 01.04.2011 року визнано ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 112).

Постановою державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5 від 29.08.2016 року за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» відкрито виконавче провадження ВП №52038500 з примусового виконання виконавчого листа №2-156, виданого 01.04.2011 року Василівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 375 658,78 грн. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» (а.с. 133).

27 листопада 2017 року на рахунок з обліку депозитних сум ОСОБА_3 районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від боржника ОСОБА_1 надійшло 375 658,78 грн (а.с. 78), з яких відповідно до розпорядження № 52038500 від 06 грудня 2017 року, 341 394, 24 грн. зараховано на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», 34 139, 42 грн. виконавчий збір, 125, 12 грн. витрати виконавчого провадження (а.с. 81).

За підсумками перевірки 05 грудня 2017 року законності виконавчого провадження №52038500 начальником ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 встановлено, що за даними спецрозділу автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у ВДВС ОСОБА_3 РУЮ Запорізької області з 14.01.2013 року перебувало виконавче провадження №35951706 з примусового виконання виконавчого листа №2-156, в межах якого 21 січня 2013 року державним виконавцем було винесено постанову №35951706 про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 10% від суми стягнення, що складає 37 565,88 грн.

В постанові про закінчення виконавчого провадження №35951706 від 26.03.2013 року державним виконавцем зазначено, що суму боргу, виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій не стягнуто.

08.02.2016 року до відділу повторно з Полільського ВДВС РУЮ м. Києва надійшов виконавчий лист №2-156, і 10.02.2016 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №50090550 з його примусового виконання, яке в подальшому було завершено (а.с. 68-70).

11 грудня 2017 року за вимогою ОСОБА_3 районного ВДВС солідарний боржник ОСОБА_1 перерахувала на рахунок з обліку депозитних сум ОСОБА_3 районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області додатково 37 691 грн (а.с. 62), з яких відповідно до розпорядження № 52038500 від 13 грудня 2017 року, зараховано 34 264, 54 грн. на користь ТОВ «Кредитні ініціативи», 3 426, 46 грн. виконавчий збір (а.с. 60).

19 грудня 2017 року виконавче провадження № 52038500 з примусового виконання виконавчого листа №2-156, виданого 01.04.2011 року Василівським районним судом Запорізької області, закінчено (а.с. 57).

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2013 року), у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно ч.7 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент закінчення виконавчого провадження 30.04.2013 року), у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

За змістом пункту 7 частини 2 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент закінчення виконавчого провадження 30.04.2013 року) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладання штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.

В постанові про стягнення з боржника виконавчого збору від 21.01.2013 року ВП № 35951706 зазначено, що 30.04.2013 року закінчено виконавче провадження згідно п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий збір не стягнуто (а.с 70).

Відповідно до ч. 3,4 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016 року) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних предявлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Оскільки виконавчий лист №2-156, виданий 01.04.2011 року Василівським районним судом Запорізької області не повернуто на підставі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавче провадження, відкрите на підставі зазначеного виконавчого листа, закрито відповідно до п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», до правовідносин щодо стягнення виконавчого збору застосуванню підлягає ч.7 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що була чинною на момент закінчення виконавчого провадження 30.04.2013 року.

Враховуючи зазначене, в разі закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинною на момент закінчення виконавчого провадження 30.04.2013 року) та якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016 року), зазначаючи, що закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для відкриття виконавчого провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Проте, зазначене не ґрунтується на вимогах закону, оскільки вст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що була чинною на момент закінчення виконавчого провадження 30.04.2013 року, та яка повинна бути застосована в правовідносинах, які виникли, норма, зазначена апелянтом, не міститься.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності із п. 2, 3 рішення Конституційного Суду України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) від 9 лютого 1999 року за загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно- правовий акт, під час якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної сили в часі нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про неможливість стягнення виконавчого збору в сумі 37 565,88 грн. на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_8 від 21 січня 2013 року, у виконавчому провадженні №52038500 з примусового виконання виконавчого листа №2-156 від 01 квітня 2011 року, виданого Василівським районним судом Запорізької області.

Законом України «Про виконавче провадження « регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії ( дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст..1 названого Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції яка діяла на час виникнення спірних відносин) у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходи примусового виконання рішення визначені були у ст.. 32 цього Закону.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що державним виконавцем не надано обєктивних доказів вчинення дій з метою перевірки майнового стану боржників протягом всього часу перебування виконавчого документу на виконанні, тобто з 14.01.2013 року, не встановлено факту вчинення відділом виконавчої служби заходів примусового виконання рішення відповідно до вимог ст.. 32 Закону, тому нарахування виконавчого збору на відсутності дій державного виконавця щодо примусового виконання рішення суду за весь час перебування виконавчого документа на виконанні та добровільного погашення заборгованості боржником, є неправомірним.

Посилання апеляційної скарги на положення ч.1 ст. 28 закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, яка діяла до 05.10.2016 року) про те, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом є безпідставним.

Зміни у названу статтю були внесені Законом № 191-VIII від 12.02.2015 року, тобто після відкриття провадження ( 14.01.2013 року) та після винесення постанови про закриття виконавчого провадження ( 30.04.2013 року).

Твердження апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав робити висновків щодо виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_6, є неприйнятним, оскільки, виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором.

З огляду на наведені фактичні обставини даної справи, ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, суд прийняв рішення у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. В ухвалі повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу старшого державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року в цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 04 червня 2018 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_9