ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м. Харків

Справа № 629/4042/16-ц

Провадження № 22-ц/818/573/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

позивач за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом

ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом

ОСОБА_2

треті особи : Лозівська міська рада Харківської області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 липня 2018 року, ухваленого суддею Смірновою Н.А.,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом, в якому просив:

- припинити дії ОСОБА_2, які порушують його права та зобов'язати його відновити становище, яке існувало до будівництва (реконструкції);

- стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування майнової шкоди - 5 334,00 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди - 20 000 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 судові витрати та витрати на правову допомогу.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Іншим власником даного житлового будинку є відповідач по справі. У квітні 2016 року відповідач без його відома розпочав будівельні роботи з реконструкції житлового будинку в тому числі і покрівлі: розібрав коридор своєї половини будинку, вирив котлован, розібрав стіни своєї частини будинку, розібрав половину свого даху, при цьому розкрив бокову частину даху його частини житлового будинку, внаслідок чого від дощу затік будинок. З цього приводу він разом зі своєї дружиною звертався до різних інстанцій та під час перевірки житлового будинку було встановлено, що відповідач самовільно розпочав будівельні роботи з будівництва об'єкту другої категорії складності без відповідного документа. В результаті протиправних дій відповідача позивач поніс матеріальні витрати на ремонті роботи та йому була спричинена моральна шкода.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з зустрічним позовом, в якому просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме визнати відмову співвласника домоволодіння у наданні дозволу на реконструкцію житлового будинку і будівництво гаражу - неправомірною. Також просив вирішити питання про судові витрати.

Зустрічний позов мотивований тим, що він є власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Іншим співвласником даного будинку є відповідач по справі. Вказаний будинок був непридатний для проживання ним з родиною за відсутності газового опалення. 27.07.2010 року ОСОБА_2 отримав рішення Лозівської міської ради Харківської області «Про надання дозволу на газифікацію домоволодінь». Разом з тим, ОСОБА_1 відмовився надати дозвіл на газифікацію його частини будинку. Крім того, відмовився надати дозвіл на реконструкцію будинку. Через те, що його частина будинку не газифікована, сам будинок почав руйнуватися, тому він неодноразово звертався до відповідача з проханням надати дозвіл на реконструкцію його частини будинку, але дозволу не отримував. В зв'язку з чим 13.04.2012 року він звернувся до Лозівської міської ради Харківської області з заявою про надання дозволу на реконструкцію належної йому частини будинку, без згоди співвласника, але отримав лист з вказівкою про неможливість надання дозвільної документації на реконструкцію домоволодіння без згоди іншого співвласника. Вважає дії відповідача неправомірними та такими, що перешкоджають йому володіти, користуватися та розпоряджатися власністю.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 липня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Лозівська міська рада Харківської області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, про припинення дій, які порушують права та відновлення становища, яке існувало до порушення, відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовлено. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Лозівська міська рада Харківської області, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме про визнання відмови співвласника домоволодіння у наданні дозволу на реконструкцію житлового будинку і будівництво гаражу неправомірною - задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні та розпорядженні майном, а саме частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, визнавши відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на реконструкцію житлового будинку та будівництва гаражу неправомірною.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач за первісним позовом не є належним позивачем у справі, оскільки з урахуванням змісту положеннь статей 16, 376, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Позивачем не доведений факт, а наявні у матеріалах справи документи спростовують твердження позивача, що реконструкція належної відповідачу частини житлового будинку порушує його права власності та користування своєю частиною житлового будинку.

Разом з тим, ОСОБА_2 доведено, що маючи намір здійснити прибудову та надбудову до своєї частини житлового будинку, він не має змоги отримати згоду іншого співвласника будинку ОСОБА_1 на забудову земельної ділянки, так як відповідачем неодноразово ігноруються його звернення до нього з цього приводу, а Лозівською міською радою Харківської області відмовлено позивачу у видачі дозволу на проведення реконструкції саме з підстав відсутності згоди співвласника, що призводить до порушення прав позивача як власника нерухомого майна.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити первісний позов у повному обсязі і відмовити у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Посилається на обставини, які були викладені ним у його позовній заяві.

Суд помилково послався на ст. 376 ЦК України як на підставу для відмови у задоволенні первісного позову, адже позивач не будував захист своїх прав на її положеннях.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що після завершення реконструкції існуючий житловий будинок, співвласниками якого є сторони, припинить своє існування, що підтверджується належними доказами, зокрема Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта.

Вважає, що вказаний Звіт одержано з порушенням порядку встановленого законом, крім того містить відомості, які не відповідають дійсності, адже частки сторін у житловому будинку в натурі не виділялися.

Наголошує, що він як співвласник земельної ділянки має законне право вимагати від ОСОБА_2, який здійснює реконструкцію спільного житлового будинку без дозвільних документів на будівельні роботи, без затвердженого проекту - знесення самочинного будівництва.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за наданням згоди на газифікацію ? частини житлового будинку, на його реконструкцію або докази ігнорування позивачем його звернень. Крім того, матеріали справи не містять відмову Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_2 у видачі дозволу на реконструкцію з підстав відсутності згоди співвласника.

Суд неправильно застосував до спірних правовідносин положення ч. 4 ст. 357 ЦК України, оскільки позивач за зустрічним позовом здійснив не добудову (прибудову), а реконструкцію, яка впливає на весь житловий будинок.

ОСОБА_2 до апеляційного суду надано відзив, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивований тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не спростовує фактичних обставин, що були встановленні під час розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи узадоволенні позовних вимог ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведений факт, що належний відповідачу житловий будинок, який є об'єктом самочинного будівництва порушує його право власності та користування.

Наявні у матеріалах справи документи спростовують твердження позивача, що реконструкція належної відповідачу частини житлового будинку порушує його право власності та користування своєю частиною житлового будинку. Тому суд вважав відсутніми підстави для припинення дій з будівництва, оскільки ОСОБА_2 припинив дії щодо реконструкції ще в жовтня 2016 р. та в зв'язку з чим прийшов до висновку про відсутність доказів для стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Проте судова колегія повністю погодитися з такими висновками суду не може виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 17 вересня 1975 року, посвідченого нотаріусом Лозівської державної нотаріальної контори Макаренко Я.Ф., який зареєстрований в Лозівському інвентарбюро 18 листопада 1975 року за реєстровим номером 2622 у реєстровій книзі №14-168 ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Інша частина вказаного житлового будинку належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу 1/2 (однієї другої) частини житлового будинку від 10 березня 2008 року, посвідченого приватний нотаріусом Лозівського міського нотаріального округу Харківської області Курявською О.О., що підтверджується вищевказаним договором та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18559750 від 18.04.2008 року.

Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0857 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Лозівською міською радою Харківської області 01.12.2009 року та відповідачу згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Лозівською міською радою Харківської області 01.12.2009 року.

Згідно з технічними паспортами на житловий будинок, інвентарний номер 1243, реєстровий номер 2622, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками по 1/2 частині вказаного будинку.

В квітні 2014 року ОСОБА_2 розпочав будівельні роботи з реконструкції житлового будинку, в тому числі і покрівлі: розібрав коридор своєї половини будинку, вирив котлован, розібрав стіни своєї частини будинку, при цьому розкрив бокову частину даху ? частини житлового будинку яка належить ОСОБА_1, внаслідок чого від дощу затік будинок.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» єдиним органом, який уповноважений перевіряти дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил є державна архітектурно-будівельна інспекція, якою відносно відповідача по справі було проведено перевірку та за її результатами був складений акт, згідно якого вбачається, що відповідачем самовільно розпочаті будівельні роботи з будівництва без відповідного документа, що надає право на виконання будівельних робіт.

Так, відповідно до акту № 240-А від 08.06.2016 року , складеного інспектором будівельного нагляду відділу контролю та нагляду за проведенням перевірок Департаменту Держархбудінспекції у Харківській області Бачек І.А. під час виїзду на місце 08.06.2016 року за адресою АДРЕСА_1 було встановлено, що на території домоволодіння розпочаті самовільно будівельні роботи з будівництва об'єкта другої категорії без відповідного документа, що надає право на виконання будівельних робіт.

В матеріалах справи наявний лист Департаменту архітектурно-будівельної інспекції у Харківській області від 05.01.2018 року №1020-69 де зазначено, що під час проведення перевірки встановлено, що ОСОБА_2 на даний час проводяться будівельні роботи з будівництва 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями замість частини старого житлового будинку без відповідного документа, що надає право на виконання будівельних робіт, про що було складено акт перевірки та ОСОБА_2 надано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 22.12.2017 року № 428-Пр, а також притягнуто до відповідальності, про що винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта - садибного (індивідуального) житлового будинку 1/2 частина, за адресою: АДРЕСА_1, складеного експертом Кравченко Н.Ю. 02.01.2018 року вбачається, що 1/2 частина житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість його безпечної експлуатації внаслідок виконання будівельно-монтажних робіт з реконструкції 1/2 частини вищезазначеного садибного (індивідуального) житлового будинку з метою збільшення її загальної площі та добудови мансардного поверху, що не суперечить будівельним нормам і правилам, санітарно-гігієнічним нормам та протипожежним нормам, діючим на Україні. Також визначена можливість, відповідно до будівельних норм і правил, санітарно-гігієнічних норм та протипожежних норм, діючих на Україні, для безпечної експлуатації 1/2 частини садибного (індивідуального) житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, внаслідок виконання робіт з реконструкції 1/2 частини житлового будинку (квартира № 1).

Згідно з Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014 та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ № 553 від 23.05.2011, основним завданням Держархбудінспекції та її територіальних органів є виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Крім того, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю є єдиним органом державної влади уповноваженим на встановлення факту готовності обєкту до експлуатації та приймати в експлуатацію закінчені будівництвом об"єкти. Прийняття в експлуатацію об"єктів проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації або на підставі акта готовності обєкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифікату. Доказів про наявність дозвільних документів на право виконання будівельних робіт з будівництва обєкту та вводу його в експлуатацію у встановленому законодавством порядку до матеріалів справи не долучено.

Як вбачається з матеріалів справи компетентним органом в межах своїх повноважень, був встановлений факт самочинного будівництва, але у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю не був виданий особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Питання самочинного будівництва та його наслідків регулює стаття 376 ЦК України.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 4 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорюванню.

Стосовно позовних вимог про відновлення становища, слід зазначити, що судова колегія не вбачає підстав для їх задоволення. Матеріали справи містять звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта з якого вбачається, що 1/2 частина житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації та можливість його безпечної експлуатації внаслідок виконання будівельно-монтажних робіт з реконструкції 1/2 частини вищезазначеного садибного (індивідуального) житлового будинку , що не суперечить будівельним нормам і правилам, санітарно-гігієнічним нормам та протипожежним нормам, діючим на Україні. Також визначена можливість для безпечної експлуатації цієї частини будинку.

Матеріали справи не містять доказів, що самочинно зведений відповідачем будинок створює позивачу перешкоди у здійсненні його права користування та розпорядження належним йому майном. Таке знесення може відбуватись лише за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування

Наявні у матеріалах справи документи спростовують твердження позивача, що реконструкція належної відповідачу частини житлового будинку порушує його право власності та користування своєю частиною житлового будинку в розумінні ст.391 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, судова колегія в цій частині відхиляє, як такі, що не грунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Судовим розглядом встановлено, що сторони є співвласниками і кожному з них належить ? частина житлового будинку на праві спільної часткової власності. Виділ в натурі житлового будинку між сторонами не проводився.

Але з огляду на те, що між сторонами склався фактичний порядок користування, який сторони не оскаржують, судова колегія погоджується з доводами позивача по основному позову і вони підтверджені матеріалами справи, що у з»язку із реконструкцією частини будинку відповідачем було завдано позивачу майнову та моральну шкоду.

Так, відповідач ОСОБА_2 достовірно знаючи, що частки співвласників у праві власності на домоволодіння не виділенні в натурі, розпочав будівельні роботи без належних на те дозвільних документів. При цьому, через розпочате ним будівництво частина житлового будинку, яку фактично займає позивач ОСОБА_1, у зв'язку із зняттям покрівлі була залита, що в свою чергу призвело до заподіяння останьому майнової і моральної шкоди.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Так, матеріали справи свідчать, що позивач просить стягнути на відшкодування майнової шкоди 5000 грн, але належних і допустиміх доказів розміру заподіянної шкоди суду не надано.

Наявні в матеріалах справи кваитанції не свідчать, що саме позивач придбавав і використував ці матеріали на ремонт пошкоджень, які утворилися в результаті дій відповідача.

З огляду на те, що судом встановлено факт заподіяння відповідачем майнової шкоди позивачу, позивач не довів суду її розмір, тому в цій частині позову слід відмовити.

Що стосується моральної шкоди, судова колегія вважає, що оскільки відповідач без виділу в натурі зруйнував частину будинку без дозволу співвласника, заподіяв йому майнову шкоду, то такими своїми діями він заподіяв позивачу моральну шкоду , яку судова колегія виходячи із засад розумності і виваженості оцінює в 5000 грн.

Задовольняючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із того, що, позивач за зустрічним позовом маючи намір здійснити прибудову та надбудову до своєї частини житлового будинку, не має змоги отримати згоду іншого співвласника будинку відповідача ОСОБА_1 на забудову земельної ділянки так як відповідачем неодноразово ігноруються його звернення до нього з цього приводу, а Лозівською міською радою Харківської області відмовлено позивачу у видачі дозволу на проведення реконструкції саме з підстав відсутності згоди співвласника, що призводить до порушення прав позивача як власника нерухомого майна. При таких обставинах, суд вважав за необхідне усунути йому перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на реконструкцію житлового будинку та будівництва гаражу неправомірною та визнання за ним права на подачу документів для отримання дозволу на проведення реконструкції без засвідченої в установленому порядку згоди співвласника земельної ділянки (житлового будинку) на забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Судова колегія не погоджується з вказаними вимогами суду виходячи з наступного.

Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0857 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належить на праві спільної сумісної власності позивачу згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого Лозівською міською радою Харківської області 01.12.2009 року та відповідачу згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Лозівською міською радою Харківської області 01.12.2009 року.

В 2009 році ОСОБА_2 звернувся до Лозівської міської ради Харківської області з заявою про надання дозволу на проведення робіт з газифікації.

Згідно рішення виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області за № 454 від 27.07.2010 року ОСОБА_2 був наданий дозвіл на газифікацію та зобов'язано розробити проектну документацію. З цього приводу він звернувся з заявою до ВАТ «Харківгаз», але йому було роз'яснено, що оскільки друга частина житлового будинку, власником якого є ОСОБА_1, газифікована, то для газифікації іншої частини житлового будинку необхідно надати письмовий дозвіл ОСОБА_1 на газифікацію частки житлового будинку від існуючого надземного газопроводу низького тиску, який пролягає через домоволодіння по АДРЕСА_1.

Позивач звернувся до ОСОБА_1 з даного приводу, але отримав відмову, в зв'язку з чим не зміг газифікувати свою частину житлового будинку. Тому в зв'язку з неможливістю газифікувати свою частину житлового будинку, його будинок почав руйнуватися, а саме: почав осипатися фундамент, з'явилися тріщини в стінах будинку. Він неодноразово звертався до ОСОБА_1 з проханням надати дозвіл на газифікування належної йому частки житлового будинку та дозвіл на проведення реконструкції будинку, але завжди отримував необґрунтовану відмову відповідача.

В зв'язку з чим, позивач 13 квітня 2012 року звернувся з заявою до Лозівського міського голови про надання дозволу на реконструкцію 1/2 частини житлового будинку, яка належить йому на праві приватної власності без згоди іншого співвласника. 21

Листом виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області № П-276 від 17.05.2012 року позивачу було відмовлено у видачі необхідного дозволу та роз'яснено, що для прийняття даного рішення необхідно надати згоду співвласника земельної ділянки (житлового будинку) на забудову зазначеної земельної ділянки, засвідченої у встановленому законом порядку.

Як вказує позивач, він не має змоги надати згоду співвласника будинку ОСОБА_1 на забудову земельної ділянки, оскільки його звернення з цього приводу відповідачем проігноровано. Так як, він не має згоди співвласника, яка є обов'язковою, він не міг отримати дозвіл на проведення реконструкції, будівельний паспорт для проектування, реконструкції своєї частки житлового будинку, чим порушується його право як власника нерухомого майна.

Стосовно зустрічного позову слід зазначити, що він не підлягає задоволенню, оскільки визнання відмови співвласника у наданні дозволу на реконструкцію житлового будинку і будівництво гаражу за відсутності виділу в натурі , є неправомірним і безпідставним.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильного застосування норм процесуального та матеріального права.

Згідно ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1157,52 грн з яких: 551,20 грн. - частина суми судового збору за подання позовної заяви, вирахована пропорційно частині задоволених позовних вимог, а саме за подання позовної заяви немайнового характеру (стягнення моральної шкоди) сплаті підлягав судовий збір у сумі 551,20 грн, отже з урахуванням вимог апеляційної скарги, яка задоволена часткова сума судового збору за подання апеляційної скарги складає 606,32 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу -задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 липня 2018 року -скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дій, які порушують права та відновлення становища яке існувало до порушення, відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 5 000 (п"ять тисяч) грн та судовий збір в сумі 1157 (одна тисяча сто п"ятдесят сім) грн 52 коп.

В іншій частині в задоволенні позову -відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме про визнання відмови співвласника домоволодіння у наданні дозволу на реконструкцію житлового будинку і будівництво гаражу неправомірною, - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 11 грудня 2018 року