Провадження № 4-с/359/27/2018
Справа № 359/317/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 15 » травня 2018 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О., Долі М.А.,

за участі заявника боржника- Деркача О.А.,

представника заявника - ОСОБА_1,

державних виконавців - Пільтяй Г.В., Хорошої Н.В.,

заінтересованої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_3, заінтересована особа стягувач ОСОБА_2, на постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, уточнивши яку просить: визнати постанову державного виконавця Пільтяй Ганни Василівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі від 13 лютого 2018 року по ВП №43908860 незаконною; скасувати постанову державного виконавця Пільтяй Ганни Василівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі від 13 лютого 2018 року по ВП № 43908860 (а.с. 23-24).

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 13.02.2018 року державним виконавцем Бориспільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчим провадженням № 43908860 відкритого на підставі виконавчого листа №2/359/593 виданого 20 травня 2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів за наявністю заборгованості зі сплати аліментів, загальний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. З даною постановою скаржник не погоджується, оскільки більша частина заборгованості утворилася не з його вини, а до предявлення виконавчого листа до виконання. Крім того, з моменту відкриття виконавчого провадження аліменти постійно відраховуються з його заробітної плати та пенсії безперервно, на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_5, уникати сплати аліментів він не мав наміру. Також, скаржник стверджує, що відповідно до правовідносин по застосуванню ч. 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07 грудня 2017 року, на сьогодні застосовані бути не можуть, бо заборгованість може бути встановлена з набуття чинності цим законом 06.02.2018 року. Також, стверджує, що нормативно правові акти щодо порядку взаємодії вказаних вище Законів на сьогодні не розроблені, у звязку з чим просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13 лютого 2018 року ВП №43908860.

В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали та просили задовольнити.

Державний виконавець Хороша Н.В. в судовому засіданні проти скарги заперечила, просила у задоволенні скарги відмовити з підстав викладених у письмових запереченнях(а.с.44-46), за змістом яких зазначено, що відносно ОСОБА_3 у відділі на даний час перебуває ри відкритих виконавчих провадження про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 з наявною заборгованістю. Зокрема, з пенсії боржника проводиться утримання у розмірі 25% щомісячно на погашення поточних платежів згідно виконавчого листа №2/359/593 від 20.05.2013, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, утримань на погашення заборгованості згідно вказаного виконавчого документа не проводиться, та із заробітної плати боржника проводиться утримання у розмірі 25% щомісячно на погашення поточних платежів згідно виконавчого листа №2/359/593 від 20.05.2013, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, утримань на погашення заборгованості згідно вказаного виконавчого документа не проводиться. Зазначено що заборгованість зі сплати аліментів, що утворилась за період більше ніж шість місяців до предявлення виконавчого листа №2/359/593 до виконання, не погашена, що підтверджується довідками розрахунками державного виконавця та звітами про відрахування із заробітної плати та пенсії боржника. Зазначає, що дії державного виконавця відповідали вимогам ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

Зацікавлена особа ОСОБА_2 також просила відмовити з підстав наведених у письмових запереченнях (а.с.15-17,37,38), за змістом яких зазначила, що заявник обізнаний про розмір та обовязок зі сплати заборгованості по аліментах, проте свідомо ухилявся від виконання рішення суду: відчужував майно, купив квартиру та автомобіль .

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного управління юстиції Київської області знаходиться виконавчий лист №2/359/593 від 20.05.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі ј частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання сина: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, починаючи з 16.01.2013 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою головного державного виконавця Бориспільського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Письок Ю.В. від 13.12.2017 року звернуто стягнення на дохід, який боржник отримує у ДП ОРП «Украерорух» РСП «Київцентраеро» у розмірі 70% до виплати загальної суми боргу, з них : 25% в рахунок поточних платежів згідно виконавчого листа № 2/359/593 від 20.05.2013 року та 45% в рахунок погашення заборгованості, що виникла згідно виконавчого листа № 2/359/310 від 29.01.2015 року (а.с. 7).

Постановою головного державного виконавця Бориспільського МРВ ДВС ГТУЮ у Київській області Письок Ю.В. від 13.12.2017 року звернуто стягнення на дохід, який боржник отримує у Бориспільському УПФУ у розмірі 50% до виплати загальної суми боргу, з них : 25% в рахунок поточних платежів згідно виконавчого листа № 2/359/593 від 20.05.2013 року та 25% в рахунок погашення заборгованості, що виникла згідно виконавчого листа № 2/359/316 від 12.02.2014 року (а.с. 47).

13.02. 2018 року державним виконавцем Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області ОСОБА_4 винесена постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі за виконавчими провадженнями № 43908860 відкритого на підставі виконавчого листа № 2/359/593 виданого 20.05.2013 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів за наявністю заборгованості зі сплати аліментів (а.с. 4).

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно до п.п 1, 2, 3, 4 п. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до п.п 1, 2, 3, 4 п. 10 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в раз і: якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування; використання боржником транспортного засобу у звязку з інвалідністю чи перебуванням на утриманні боржника особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції; розстрочення або відстрочення сплати заборгованості за аліментами у порядку, встановленому законом.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 має водійські права, але його заробіток не залежить від можливості керування транспортним засобом; на його утриманні немає особи з інвалідністю I, II групи, визнаної в установленому порядку, або дитини з інвалідністю; він не є інвалідом та не проходить строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, тощо. Доказів протилежного суду не надано.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області скаржника зобовязано сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 в розмірі ј частки всіх видів заробітку ОСОБА_3, на утримання ОСОБА_6, щомісячно починаючи з 16.01.2013 року. Рішення набрало законної сили.

Заявником визнано та не оспорюється, що за виконавчим листом №2/359/593 від 20.05.2013 року про стягнення на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, утворилась заборгованість за період понад шість місяців, що передував предявленню виконавчого листа до виконання, яка на даний час не погашена.

Згідно ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти стягувачу у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щокварталу надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Вказані вище звіти з місця роботи та пенсійного Фонду наявні в матеріалах виконавчого провадження та в справі.

Листом Державного підприємства Обслуговування повітряного руху України Регіонального структурного підрозділу Київського районного центру «Київцентраеро» від 07 лютого 2018 року за №П.4.1-05-128 у ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2/359/593 наявна заборгованість у розмірі 111831,38 грн.

Відповідно до листа від 27.03.2018 року за № 3046/04 Бориспільське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області повідомило державного виконавця про наявність у ОСОБА_3 заборгованості по виконанню виконавчого листа № 2/359/593 у розмірі 15906,57 грн.

Таким чином, державним виконавцем Пільтяй Г.В. на момент ухвалення оскаржуваної постанови достеменно встановлено факт наявності у ОСОБА_3 заборгованості за виконавчим провадження №43908860, загальний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців.

З урахуванням наведеного, доводи скаржника на вимогах Закону не ґрунтуються, фактичним обставинам справи не відповідають, оскільки останній від сплати аліментів та обовязку виконувати рішення суду не звільняється.

Доводи заявника ОСОБА_3, що заборгованість утворилась внаслідок затримки предявлення стягувачем виконавчого листа до виконання, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки ця обставина не звільняла заявника від обовязку матеріального утримання дитини та виконання рішення суду, яке набрало законної сили. Докази того, що заявник в добровільному порядку вживав заходи щодо сплати аліментів на виконання вимог закону та відповідно до рішення суду, ним не надано, а також визнано, що такі дії ним не вчинялись.

Доводи скаржника щодо положення ч. 1 ст. 58 конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи не заслуговують на увагу оскільки, в перехідних положеннях Закону України від 07.12.2017 року №2234-VIII, яким були внесені зміни, зокрема, до Закону України «Про виконавче провадження» щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментіввідповідальності платників аліментів, не вказано будь яких обмежень щодо застосування Закону.

Так, частиною 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній з 06.02.2018 року, покладено обовязок на державного виконавця, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, винести вмотивовані постанови, зокрема щодо встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Також, не заслуговують до уваги доводи скаржника щодо не зазначення в постанові державного виконавця від 13.02.2018 року конкретного розміру заборгованості.

Згідно ч. 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень постанова як окремий документ містить такі обовязкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об'єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

Отже, відомості щодо конкретно визначеного розміру заборгованості, періоду її виникнення, не віднесено до обовязкових реквізитів, які державний виконавець має вказати у своїй постанові.

З дослідженої у судовому засіданні постанови державного виконавця від 13.02.2018 року у провадженні №43908860 встановлено, що вона відповідає вимогам, визначеним у ч. 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Оскільки даних про те, що керування транспортними засобами для боржника є основним законним джерелом засобів для існування, а державний виконавець діяв згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах своїх повноважень, суд прийшов до висновку, що подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 259, 260, 268, 451 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Пільтяй Ганни Василівни про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі від 13 лютого 2018 року ВП №43908860 - відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом пятнадцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. В. Муранова-Лесів