РІШЕННЯ

іменем України

21 серпня 2018 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Фурсової Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявоюКомунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом,

встановив:

Позивач КП «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1, співвідповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом.

В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з метою реалізації державної політики стимулювання житлового будівництва на селі розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 17.05.1997 року № 419 було створено Луганське обласне комунальне підприємство «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», правонаступником якого на підставі рішення Луганської обласної ради від 23.12.2005 року № 22/36 є Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». 04 червня 2015 року між Фондом та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0015/2015 про надання кредиту у розмірі 24600, 00 гривень строком на 7 років 3 місяці. Фактично відповідач ОСОБА_1 отримав кредит на суму 24600, 00 гривень. Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит повинен повертатися щоквартально до 20 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (по 878, 57 грн.) починаючи з 04.06.2016 року згідно з встановленим графіком. З метою забезпечення повернення кредиту 04 червня 2015 року між Фондом та співвідповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки. У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений договором термін, але відповідач порушив умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 7 400, 84 гривень, з них: заборгованість по кредиту у розмірі 6 149, 99 грн., відсоткам за користування кредитом у розмірі 220, 32 гривень, відсоткам за видачу та управління кредитом (оформлення та обслуговування) у розмірі 1 030, 53 гривень. Тому позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача ОСОБА_1, співвідповідача ОСОБА_2 заборгованість у сумі 7 400, 84 гривень та судовий збір в розмірі 1762 гривень.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

У встановлений судом строк відповідача ОСОБА_1, співвідповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву не надали, зустрічні позови до суду не пред'являли, клопотання від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходили.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в повному обсязі, так як в судовому засіданні встановлено факт існування кредитного боргу відповідача ОСОБА_1, співвідповідача ОСОБА_2 перед підприємством «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в розмірі 7 400, 84 грн.

Даний факт підтверджується наданими суду доказами, відповідно яких: 04 червня 2015 року між Фондом та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0015/2015 про надання кредиту у розмірі 24600, 00 гривень строком на 7 років 3 місяці, що підтверджується відповідними копіями (а.с.11).

Фактично відповідач отримав кредит на суму 24600, 00 гривень і був складений примірний графік повернення кредиту та сплати відсотків (а.с.14).

З метою забезпечення повернення кредиту 04 червня 2015 року між Фондом та співвідповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки, що підтверджується відповідними копіями (а.с.13).

Згідно розрахунку боргу, станом на 27.03.2018 року, розмір заборгованості відповідача ОСОБА_3 становить 7 400, 84 грн (а.с.6-10).

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобовязання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦКУ країни договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.

Згідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

При вирішенні позову суд враховує також, що відповідно до положень ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України).

Правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, передбачені ст.554 ЦК України. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1, співвідповідач ОСОБА_2 заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки було достовірно встановлено, що за кредитом № 0015/2015 існує заборгованість в розмірі 7 400,84 гривень в звязку з ухиленням від виконання зобовязань по сплаті кредитних платежів та відсотків за користування кредитом та ці вимоги обґрунтовані на законі, відповідають умовам укладених за участю сторін кредитного договору, згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11,509, 525, 526, 527, 530, 543, 599, 610-611, 627, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 95, 141, 263-265, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, плати за надання та управління кредитом - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» () борг у сумі 7 400, 84 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» () витрати на сплату судового збору в розмірі по 881, 00 гривні з кожної.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_4