ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1803/18
Провадження №2/477/817/18
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

12 грудня 2018 року місто Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Глубоченко С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 сільської ради Вітовського району Миколаївської області

про забезпечення позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 сільської ради Вітовського району Миколаївської області до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

про визнання незаконними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2018 року позивач ОСОБА_1 сільська рада Вітовського району Миколаївської області звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить:

визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 лютого 2017 року № 14-1406/14-17СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га рілля із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах території ОСОБА_1 сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18 травня 2017 року №14-6415/14-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено вищевказану документацію та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,00 за кадастровим номером :02:000:0546;

визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 лютого 2017 року № 14-1404/14-17СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га рілля із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах території ОСОБА_1 сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18 травня 2017 року №14-6416/14-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено вищевказану документацію та надано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 2,00 за кадастровим номером :02:000:0544;

визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 лютого 2017 року № 14-1402/14-17СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га рілля із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах території ОСОБА_1 сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18 травня 2017 року №14-6414/14-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено вищевказану документацію та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,00 за кадастровим номером :02:000:0547;

визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 лютого 2017 року № 14-1403/14-17СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_5 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га рілля із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах території ОСОБА_1 сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18 травня 2017 року №14-6417/14-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено вищевказану документацію та надано у власність ОСОБА_5 земельну ділянку площею 2,00 за кадастровим номером :02:000:0545;

визнати недійсним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14 лютого 2017 року № 14-1405/14-17СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким надано дозвіл ОСОБА_6 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0 га рілля із земель сільськогосподарського призначення державної власності, для ведення особистого сільського господарства, що розташована в межах території ОСОБА_1 сільської ради Вітовського району Миколаївської області;

визнати незаконним та скасувати наказ Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 18 травня 2017 року №14-6412/14-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким затверджено вищевказану документацію та надано у власність ОСОБА_6 земельну ділянку площею 2,00 за кадастровим номером :02:000:0543.

10 грудня 2018 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:000:0545, :02:000:0547, :02:000:0544, :02:000:0543, :02:000:0546, площею 2,00 га кожна для ведення особистого селянського господарства, заборонивши укладення з ними будь-яких угод (купівлі-продажу, дарування, міни та інше).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що до підготовчого судового засідання позивачу стало відомо, що змінилися власники деяких спірних земельних ділянок, ТОВ «Миколаївзернопром» отримав право власності на земельну ділянку вже після подачі позову до суду, тому існує загроза, що земельні ділянки можуть бути відчужені, що в свою чергу ускладнить ефективний захист поновлення порушених прав позивача.

Дослідивши та проаналізувавши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Заява про забезпечення позову, згідно пункту 3 частини 1 статті 152 ЦПК України, може бути подана після відкриття провадження у справі до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Приписами статті 151 ЦПК України визначений зміст і форма заяви про забезпечення позову.

Так, у відповідності до частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

З поданої заяви про забезпечення позову вбачається, що її зміст не відповідає вимогам, які визначені частиною 1 статті 151 ЦПК України.

Заявником не зазначено чому невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також, заявником взагалі не зазначено обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову, саме у забороні укладення з земельними ділянками будь-яких угод (купівлі-продажу, дарування, міни та інше), а також не зазначено власників земельних ділянок, на яких покладається заборона відчуження.

Заява про забезпечення позову також не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а також ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до частини 9 статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, оскільки судом встановлені обставини невідповідності заяви про забезпечення позову вимогам закону, зазначена заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 151, 153, 208-210 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 сільської ради Вітовського району Миколаївської області про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ С.М.ГЛУБОЧЕНКО