Справа № 583/318/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.

при секретарі ЯВТУШЕНКО О.С.

без участі сторін справи та їх представників, без фіксації розгляду справи технічним комплексом Акорд, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка Сумської області цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ) до ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1)

про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

02.02.2018 року до суду звернувся позивач з позовом. Вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 21.11.2008 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення відповідачкою умов укладеного договору, позивач просив стягнути на його користь з відповідачки заборгованість за кредитом 3050,10 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 31720,86 грн., заборгованість за пенею та комісією 2294,75 грн, а також 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1853,29 грн штраф (процентна складова), а всього 39169,00 грн.

Представник позивача, будучи належним чином сповіщеним про час та місце розгляду справи, до суду не прибула, про причини неявки не повідомила, що не перешкоджає розгляду справи у його відсутність. В судовому засіданні 16.03.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила не стягувати з неї заборгованість за пенею та комісіями у звязку із скрутним матеріальним становищем. Крім того, відповідачка просила зменшити суму заборгованості по відсотках за користуванням кредитом, враховуючи, що її розмір є не співмірним із сумою заборгованості за тілом кредиту.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх в сукупності, встановив про виникнення між сторонами правовідносин на підставі акцептування позивачем пропозиції відповідача відповідно до умов заяви б/н від 21.11.2008року (далі - Договір), згідно якої відповідач отримав кредит.

Банк свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, що не оскаржується відповідачкою.

В п. 3.1. Умов та правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту картковий рахунок, видає клієнту карту, її вид визначений в Заяві та в Памяткі Клієнта, підписанням якої клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, указана в розділі «Відмітки Банку» Заяви.

Згідно п. 5.2. Умов та правил надання банківських послуг банк має право у випадку порушення держателем або довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов даного договору та/або у випадку виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком долі у випадку невиконання держателем та/або довіреною особою держателя своїх боргових зобовязань та інших зобовязань за цим договором.

За приписами п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п. 6.6. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу банку виконати зобовязання по поверненню кредиту (в тому числі простроченого кредиту і овердрафту), оплаті винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

Таким чином, на порушення умов кредитного договору відповідачка зобовязання за кредитним договором не виконав.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що внаслідок порушення відповідачкою зобовязань, за нею станом на 30.11.2017 року утворилася заборгованість за кредитом 3050,10 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 31720,86 грн., заборгованість за пенею та комісією 2294,75 грн, а також 250,00 грн. штраф (фіксована частина), 1853,29 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

В ст. 1049 ч. 1 ЦК України зазначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За висновком суду, при вирішенні питання про стягнення з відповідача пені правомірним є застосування положення ст. 258 ЦК України, оскільки строк позовної давності щодо таких позовних вимог обмежений 1 роком, а тому пеня підлягає стягненню за період з 28.02.2017 року по 02.02.2018 року, тобто у сумі 1000,00 грн.

Згідно положень ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Стаття 625 ЦК України визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Досліджуючи питання про наявність підстав для зменшення розміру пені за несвоєчасне виконання зобовязання, суд виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б спростовували доводи відповідачки про скрутне матеріальне становище. Проте, відповідачка ОСОБА_1 надала докази про те, що вона є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком в розмірі 1896,76 грн. на місяць, що підтверджуються довідкою УПФУ в м. Охтирці та Охтирському районі від 26.03.2016 року № 633, копією пенсійного посвідчення /а.с. 45-46, 49/. Відповідачка не має власного житла та на даний час проживає в будинку, що належить ОСОБА_2 /а.с. 48, 50-53/

Наведені обставини, а також не співмірність суми пені щодо розміру боргу за основним зобовязанням суд відносить до істотних обставин, що є підставою для задоволення клопотання відповідачки про зменшення суми пені, яка підлягає стягненню з відповідачки.

Судом критично оцінені доводи представника позивача про встановлення штрафних санкцій у вигляді штрафу (фіксована частина) в сумі 250,00 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 1853,29 грн., відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 року по справі № 347/1910/15-ц, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З системного аналізу приведених положень ЦПК України суд приходить до висновку, що штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не відповідає положенням ст. 61 Конституції України, за якою ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення, тобто позивач безпідставно визначив відповідачу подвійну відповідальність за порушення строку платежів, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги по заборгованості за кредитом в сумі 3050,10 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3050,10 грн., заборгованості за пенею та комісією 1000,00 грн., ґрунтуються на приписах чинного законодавства та узгоджуються з умовами надання кредиту позивачем, знайшли підтвердження доказами, перевіреними і оціненими судом.

Доказів, які б спростовували встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду, сторони не надали.

Питання щодо судових витрат підлягає вирішенню відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 99, 61 Конституції України, ст.ст. 7, 12, 13, 76-89, 141, 263, 265, 282 ЦПК України, ст.ст. 256-258 , 526, 554, 610-612, 625, 653, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 47, 49 Закону України Про банки і банківську діяльність, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ) до ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (р/р № 3111, , МФО 305299) з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (РНОКПП НОМЕР_1) за кредитним договором б/н від 21.11.2008 року заборгованість за: кредитом в сумі 3050 (три тисячі пятдесят) гривень 10 копійок, по процентам за користування кредитом в сумі 3050 (три тисячі пятдесят) гривень 10 копійок, за пенею в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок, а всього в сумі 7100 (сім тисяч сто) гривень 20 копійок.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_1, (РНОКПП НОМЕР_1) судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_3