Ухвала

Іменем України

29 травня 2018 року

місто Київ

справа № 750/8542/17

провадження № 61-26359ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, просив визнати, що протиправні дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області і невиконання постанови суду від 04 грудня 2014 року призвело до матеріальної шкоди у розмірі 5 255, 34 грн; стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 5 255, 34 грн шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України з єдиного казначейського рахунку.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, судом стягнуто з Держави за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 2 764, 52 грн, три проценти річних у сумі 224, 72 грн, а разом на загальну суму 2 989, 24 грн, шляхом списання коштів зі спеціального рахунку Державної казначейської служби України для відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2018 року апеляційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено частково, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 листопада 2017 року змінено. Судом стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 шляхом безспірного списання коштів державного бюджету в сумі 1 677, 92 грн втрат внаслідок інфляції. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з розрахункового рахунку № 0002 (код бюджетної класифікації 22030101), отримувач - УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 22030101, , банк одержувача - ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, на користь Державної казначейської служби України 952, 58 грн на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

У поданій касаційній скарзі Державна казначейська служба України просить скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 12 березня 2018 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в ньому, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що оскаржуване судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не обґрунтовані, не додано до касаційної скарги відповідних доказів, які б містили обґрунтування існування винятків, передбачених у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету МіністрівРади Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, необхідно вимагати наведення обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2017 року та постанова Апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року ухвалені у малозначній справі, а отже, не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд додатково роз'яснює заявнику, відповідно до пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 березня 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний