Номер провадження: 22-ц/785/2647/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ліснік Н.П.

імена (найменування сторін)

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»

представник позивача - Краснопивцев Олексій Костянтинович

відповідачі - ОСОБА_4, ОСОБА_5

представник відповідачів - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року, ухваленого суддею Сувертак І.В.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий доОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14.02.2008 р. ОСОБА_4 уклала з ПАТ «Укрсиббанк» кредитний договір №0. За умовами договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти, а Позичальник зобов'язувалась в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором.

Відповідно до положень Кредитного договору №0 від 14 лютого 2008 року та графіку погашення кредиту ОСОБА_4 зобов'язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки.

Однак, встановлені Кредитним договором строки повернення наданого кредиту та строки сплати відсотків за кредит ОСОБА_4 не дотримуються.

Кредитний договір №0 від 14 лютого 2008 року забезпечений порукою ОСОБА_5 (договір поруки №179865), відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

12.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №1 та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, АТ «УкрСиббанк» передало ТОВ «Кей-Колект» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ТОВ «Кей-Колект» замінило АТ «УкрСиббанк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до ТОВ «Кей-Колект» прав вимоги до боржників, до ТОВ «Кей-Колект» переходить право вимагати від боржника повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором №0 від 14 лютого 2008 року у розмірі 53 542,76 доларів США, з переведенням іноземної валюти в гривню за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення, та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідачів позовні вимоги не визнав у повному обсязі.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року позов ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишений без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «Кей-Колект» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, та наявні докази.

В обґрунтуванні апеляційної скарги ТОВ «Кей-Колект» посилається на те, що суд передчасно зробив висновок щодо відмови в задоволені позову, так як іпотекодержатель не погоджується з позасудовим врегулюванням спору зазначеним в договорі іпотеки та оскаржує право власності апелянта на квартиру АДРЕСА_1, в зв'язку з чим рішення підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В порядку п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 18.03.2004 до 15.12.2017), відповідно до п.9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 16 травня 2018 року сторони не з'явились, всі були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (21 травня 2018 року).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що згідно з Кредитним договором №0 від 14 лютого 2008 року АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_4 кредит (грошові кошти) в іноземній валюті у сумі 45000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 14 лютого 2028 року.

Кредитний договір №0 від 14.02.2008р. забезпечений порукою ОСОБА_5 14 лютого 2008 року між відповідачем ОСОБА_5 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № 179865, відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Згідно пунктів 1.3, 1,4 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором (Позивачем) у тому ж обсязі, що й Позичальник, у тому числі за звернення основної суми боргу, відсотків, комісій за користування кредитом, відшкодування можливих збитків, за сплату пені та інших штрафних санкцій, зазначених в Кредитному договорі.

Крім того, в той же день - 14 лютого 2008 року, між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, в забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, укладений Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М. За умовами даного договору іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за Договором кредиту №0, від 14.02.2008 року наступне нерухоме майно: квартиру під АДРЕСА_1

12 грудня 2011 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №1 та договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, у відповідності до яких відбувся перехід права вимоги, в тому числі і за зобов'язанням ОСОБА_4, яке виникло на підставі Кредитного договору №0 від 14.02.2008р.

24.07.2015р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б. М., зареєстрував право власності на квартиру АДРЕСА_1 за товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер:23115353 від 24.07.2015р. Номер запису про право власності: 10535650 від 24.07.2015р. Підстава виникнення права власності: договір іпотеки, серія та номер: 1197, виданий 14.02.2008р., видавник: ПН Одеського МНО Гребенюк І.М.

Відповідно до пункту 5.2. Іпотечного договору (нерухомого майна) укладеного 14 лютого 2008р., між ОСОБА_4 та АКІБ «Укрсиббанк» позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: 5.2.1. Передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання.

Залишаючи без задоволення позов ТОВ «Кей-Колект» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що позивач набув право власності на предмет іпотеки - квартиру під АДРЕСА_1 в місті Одесі, тобто реалізував своє право в забезпеченні основного зобов'язання за кредитним договором №0, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого зобов'язання, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05 червня 2003 року (зі змінами) іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «Кей-Колект» про те, що суд передчасно зробив висновок щодо відмови в задоволені позову, так як іпотекодержатель не погоджується з позасудовим врегулюванням спору зазначеним в договорі іпотеки та оскаржує право власності апелянта на квартиру АДРЕСА_1, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як було встанвлено судом, позивач набув право власності на предмет іпотеки - квартиру під АДРЕСА_1 в м. Одесі, тобто реалізував своє право в забезпеченні основного зобов'язання за кредитним договором №0, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, в зв'язку з чим позов про стягнення заборгованості за кредитним договором є недоцільним.

Крім того слід зазначити, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 жовтня 2017 року було зупинено провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Кей-Колект»на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі №523/277/17 за позовом ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСибанк», товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. про визнання договору відступлення прав вимог за договорами іпотеки в частині передачі права вимоги за іпотечним договором недійсним та про скасування реєстрації права власності за виконавчим написом нотаріуса.

За наслідками розгляду вказаної справи Суворовським районним судом м. Одеси від 11 грудня 2017 року постановлена ухвала, якою позовна заява ТОВ «Кей-Колект» до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСибанк», ТОВ «Кей-Колект», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. про визнання договору відступлення прав вимог за договорами іпотеки в частині передачі права вимоги за іпотечним договором недійсним та про скасування реєстрації права власності за виконавчим написом нотаріуса залишені без розгляду. Ухвала суду набрала законної сили 19 грудня 2017 року.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу, оскільки вони також є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»- залишити без задоволення

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець

Повний текст судового рішення складено 21 травня 2018 року