У Х В А Л А

10 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 220/767/18

провадження № 61-47598ск18

Верховний Суд у судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») на постанову Донецького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року в справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 13 лютого 2008 року відповідно до умов та правил надання банківських послуг ОСОБА_1, підписавши анкету-заяву, що сукупно становить кредитний договір б/н від 13 лютого 2008 року, отримала кредит у розмірі 1 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умовами якої передбачено сплату 36 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 28 лютого 2018 року виникла заборгованість у розмірі 138 194,04 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 6 390,70 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 120 998,48 грн, заборгованість за пенею та комісією - 3 986,10 грн, штраф (фіксована частина) - 250 грн та штраф (процентна складова) - 6 568,76 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача разом із компенсацією витрат з оплати судового збору у розмірі 2 072,91 грн.

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 червня 2018 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 127 389,18 грн, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 910,80 грн, а всього 129 299,98 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони погодили умови договору про зміну процентної ставки, обов'язок позичальника отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам, а відповідач після підвищення процентної ставки продовжував користуватися кредитом та частково погашав заборгованість, протягом семи днів після підвищення тарифів не пред'являв вимоги щодо незгоди з ними та розірвання кредитного договору, з чого вбачається, що банк дотримався умов щодо підвищення процентної ставки, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією 3 986,10 грн, штрафу (фіксована частина) в розмірі 250 грн та штрафу (процентна складова) в розмірі 6 568,76 грн, суд вважав такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з вимог статті другої Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Постановою Донецького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2, як представника відповідача ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 червня 2018 року скасовано. В задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» (нині - АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 13 лютого 2008 року відмовлено.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 3 109,36 грн.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про пред'явлення банком позову про захист порушеного права після спливу строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем в особі його представника, на що суд першої інстанції не звернув уваги, доказів пролонгації строку дії картки чи переривання діями відповідача строку позовної давності банком не надано. Доказів того, що кредитний договір було переукладено на новий строк банком також не надано, відтак апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування позовної давності, про що було заявлено відповідачем.

26 листопада 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 року, яку просить скасувати та залишити в силі помилково скасоване рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 15 червня 2018 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про застосування позовної давності, не визначився з початком її перебігу та в порушення вимог статей 263 та 264 ЦПК України та чинного законодавства України не врахував та не визначився з характером спірних правовідносин та помилково відмовив у задоволенні позовних вимог.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За встановленими обставинами справи, визначеними правовідносинами, які випливають з про стягнення заборгованості за кредитним договором правове регулювання та застосування норм матеріального права не представляє складності.

Суд апеляційної інстанції ухвалив рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами; правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень із категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов'язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на постанову Донецького апеляційного суду від 24 жовтня 2018 рокувідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко