Справа № 536/714/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

заявника ОСОБА_1 та його представника за угодою адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сімєю

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 08 травня 2018 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю посилаючись, що 23 січня 2018 року померла ОСОБА_4, з якою він проживав однією сімєю з січня 2011 року до дня її смерті та протягом тривалого часу опікувався нею, матеріально забезпечував, купував ліки та турбувався про її здоровя, надавав іншу допомогу.

Вважає, що він має право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 як спадкоємець четвертої черги, оскільки проживав з нею однією сімєю останніх пять років, тому у встановлений законом строк звернувся до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини.

Просив встановити факт, що він проживав з ОСОБА_4 з січня 2011 року по січень 2018 року, що необхідно йому для оформлення спадкових прав.

Заявник ОСОБА_1 та його представник за угодою адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити, про підстави та обставини якої пояснили так, як це викладено в заяві та доповнили, що приватний нотаріус ОСОБА_3 відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину в звязку з відсутністю підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини

Заінтересована особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Заслухавши пояснення заявника та його уповноваженого представника, свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Установлено, що 23 січня 2018 року в місті Кременчуці Полтавської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ № 370151 виданим 25 січня 2018 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 243.

Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно.

З заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_3 звернувся заявник ОСОБА_1, якому 08 серпня 2018 року відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку кадастровий номер :08:000:0034, розташовану на території Демидівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області у звязку з відсутністю підтвердження факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, чим були порушені його законні права і інтереси, які потребують захисту.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» до спадкоємців четвертої черги належить не лише жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 була її сусідкою, жила вона одиноко, сімї не мала. З січня 2011 року з нею проживав ОСОБА_1, про якого вона говорила, що він далекий родич, , купував їй ліки та турбувався про її здоровя, оскільки ОСОБА_4 страждала на захворювання легенів та здійснив її поховання.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 є рідною сестрою її батька, вони підтримували родинні стосунки, однак останнім часом у неї не було можливості доглядати тітку. З нею проживав ОСОБА_1, допомагав по господарству, купував ліки.

В довідці-підтвердженні від 25 квітня 2018 року підписаній ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, підписи яких посвідчені представником ОСББ №32 вказано, що ОСОБА_1 в період часу з січня 2011 року по січень 2018 року проживав однією сімєю, вів спільне господарство з ОСОБА_4, доглядав за нею та здійснив її поховання.

Такі, встановлені обставини дають суду підстави для висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю з січня 2011 року до дня її смерті 23 січня 2018 року

Враховуючи, що встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_4 не менш як п'ять років має для заявника юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право на спадщину і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується та не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, суд заяву задовольняє.

До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і керуючись висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і як визначено в рішенні у справі «ОСОБА_9 проти Туреччини» від 27 червня 2000 року таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Керуючись ст.ст. ст.ст.258,259,293,294,315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сімєю задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_4 однією сімєю з січня 2011 року до дня її смерті 23 січня 2018 року.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

СуддяОСОБА_9