Справа № 694/258/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.05.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Дудніченко В.М.,

при секретарі Літвін Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,-

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, село Вільховець вул. Якіра буд.№3. В даному будинку з 2009 року була прописана його колишня дружина ОСОБА_2 Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 5.01.2018 року їхній шлюб розірвано. Ще до розірвання шлюбу відповідачка зібрала свої речі та переїхала жити в м.Звенигородка до іншого чоловіка. Таким чином, отримання судового рішення є для позивача необхідним для усунення перешкоди у користуванні своїм житловим будинком. При винесенні рішення судові витрати просить покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує повністю та просить його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 належним чином згідно ч.8 ст.128 ЦПК України повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв та клопотань не подавала.

У зв'язку з цим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку, розташованого за адресою: Черкаська область, Звенигородський район, село Вільховець вул. Якіра буд.№3, який належить йому на праві власності на підставі Договору дарування №372 від 20.03. 2004 року.

Згідно довідки про склад сімї, виданої паспортистом Вільховецької сільської ради від 04.07.2017 року, відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до повідомлення виконкому Вільховецької сільської ради від 03.04.2018 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, а проживає за адресою с.Вільховець, прв. ОСОБА_3 2.

Згідно акту комісії Вільховецької сільської ради від 15.03.2018 року, ОСОБА_2 не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 ( Якіра ) 3, з грудня 2016 року, спільного господарства з позивачем не веде.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сімї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 150 Житлового кодексу України передбачено, що «громадяни», які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зокрема, усунення перешкод можливе шляхом визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням.

Таким чином судом встановлено, що відповідач, яка зареєстрована за ІНФОРМАЦІЯ_4, не проживає в житловому будинку без поважних причин з 2016 року і тому втратила право на користування цим житлом. Добровільно відповідач з реєстраційного обліку не знімається.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Стягнути зі відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 704,80 грн.

На підставі ст. 167 ЖК України, ст.ст. 16, 317, 321, 387, 391 ЦК України,

Керуючись ст. ст.134, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 266-273, 280-283 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком за адресою: Черкаська область, с.Вільховець, вул..Якіра 3.

Стягнути зі відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 704,80 грн.

Відповідачам, які не зявилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано апеляційному суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М.Дудніченко