Справа № 456/3229/17 Головуючий у 1 інстанції: Янко Б.Я.
Провадження № 22-ц/783/907/18 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю ОСОБА_2, представника Стрийської міської ради Копко Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Стрийської міської ради про визнання права власності на гаражі,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом, в якому просив ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на гаражі №№ НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3 в гаражному колективі імені Нижанківського в м. Стрию по вул. Нижанківського, 52 Львівської області. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що в гаражному колективі імені Нижанківського в м. Стрию Львівської області по вул. Нижанківського, 52 він має в користуванні бокс, який складається з трьох спарених гаражів. Перший гараж за НОМЕР_3 він побудував у 1997 році, другий у 2003 році та третій у 2005 році. На даний час всі три гаражі, які складають єдиний блок, увійшли в гаражний колектив імені Нижанківського в м. Стрию. Гаражний колектив не заперечує щодо оформлення права власності за ним. На момент побудови гаражів не вимагалось отримання свідоцтва про право власності на них. Однак, в даний час, виникла необхідність відчуження ним гаражів, а тому він змушений звернутись до суду із даним позовом.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконне. Вважає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов до висновку про те, що його гаражі є самочинними будівлями та безпідставно посилався в рішенні на ст. 376 ЦК України, згідно якої споруда вважається самочинним будівництвом, якщо побудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети. Стверджує, що на кожний гараж він отримав офіційне рішення виконкому Стрийської міської ради про виділення йому земельних ділянок під будівництво гаражів. Посилається на те, що перед початком будівництва Стрийське міське бюро планування та архітектури відділу архітектури і містобудування Стрийського міськвиконкому виготовило будівельний паспорт з розміщення кожного з гаражів. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання вимог апеляційної скарги, які аналогічні її доводам, пояснення представника Стрийської міської ради Копко Н.Б. про заперечення вимог апеляційної скарги, та посилання на те, що відсутні законні підстави для задоволення позову, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини справи.

З виписки з рішення №408 від 11.12.1996 року виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області вбачається, що виконкомом вирішено виділити земельну ділянку під будівництво гаражу в гаражному колективі на вул. Нижанківського гр. ОСОБА_2 жителю АДРЕСА_1. Гараж № НОМЕР_3 в даному гаражному колективі позивач побудував саме на підставі даного рішення виконкому № 408.

02.10.2017 року на імя позивача фізичною особою-підприємцем виготовлено технічний паспорт на гараж № НОМЕР_3 в гаражному колективі імені Нижанківського в м. Стрию на вул. Нижанківського, 52, Львівської області, а 03.10.2017 року виготовлено звіт про оцінку майна, а саме гаража № НОМЕР_3 за вищенаведеною адресою, відповідно до якого ринкова вартість гаражу, загальною площею 50,1 кв.м. становить 79164, 00 гривень.

На підставі рішення №210 від 25.07.2002 року виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, позивачем побудовано гараж НОМЕР_1 в гаражному колективі імені Нижанківського в м. Стрию на вул. Нижанківського, 52, Львівської області.

02.10.2017 року на імя позивача фізичною особою-підприємцем виготовлено технічний паспорт на гараж № НОМЕР_1 в гаражному колективі імені Нижанківського в м. Стрию на вул. Нижанківського, 52, Львівської області, а 03.10.2017 року виготовлено звіт про оцінку майна, а саме гаража № НОМЕР_1 за вищенаведеною адресою, відповідно до якого ринкова вартість гаражу, загальною площею 49,3 кв.м. становить 77 911, 00 гривень.

На підставі рішення №94 від 29.03.2005 року виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області, позивачем побудовано гараж НОМЕР_2 в гаражному колективі імені Нижанківського в м. Стрию на вул. Нижанківського, 52, Львівської області.

02.10.2017 року на імя позивача фізичною особою-підприємцем виготовлено технічний паспорт на гараж № НОМЕР_2 в гаражному колективі імені Нижанківського в м. Стрию на вул. Нижанківського, 52, Львівської області, а 03.10.2017 року виготовлено звіт про оцінку майна, а саме гаража № НОМЕР_2 за вищенаведеною адресою, відповідно до якого ринкова вартість гаражу, загальною площею 53,8 кв.м. становить 84 175, 00 гривень.

Позивачем до матеріалів справи додано план розміщення гаражів у гаражному колективі імені Нижанківського, погоджений головним архітектором м. Стрия 18.06.1997 року.

Відповідно до довідок №№3,4,5 від 22.08.2017 року, виданих гаражним колективом імені Нижанківського, гаражний колектив не заперечує щодо оформлення права власності на гаражі № НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3 за позивачем по справі.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з відсутності правових підстав для його задоволення.

Висновки суду відповідають положенням закону та встановленим обставинам.

Так, відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Крім того, відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об'єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об'єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

А відтак, оскільки позивачем не подано суду доказів про здачу гаражів в експлуатацію та відмову у реєстрації права власності, колегія суддів вважає, що рішення суду про відмову в задоволенні ухвалено судом відповідно до положень закону.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставним посилання в рішенні суду на ч.ч.1,3,5ст.376 ЦК України, тобто на правовідносини, що пов»язані з самочинним будівництвом, оскільки матеріалами справи стверджується, що на будівництво кожного з гаражів позивачем по справі отримано дозвіл виконкому міської ради.

А відтак, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, та з мотивувальної частини рішення суду слід виключити посилання на самочинне будівництво.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення, оскільки, як зазначалося вище, підстав для застосування до спірних правовідносин ст.331 ЦК України немає.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08 лютого 2018 року змінити та виключити з мотивувальної частини посилання на самочинне будівництво.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена відповідно до положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 25.05.2018 року.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.