АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 676/248/17
Провадження № 22-ц/792/923/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач), Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю учасників справи: представника позивача ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 3 квітня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5, третя особа Кам'янець-Подільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про встановлення батьківства,

в с т а н о в и в :

У січні 2017 року ОСОБА_6, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що в 2010 року з ОСОБА_5 створили сім'ю. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_7. За бажанням відповідача, оскільки не перебували у шлюбі, дитина була зареєстрована на її прізвище, ім'я дитини вибирали разом, по-батькові дитина записана за іменем позивача.

В 2016 році з відповідачем виник конфлікт. Побачення з дитиною стали проблемними, відповідач відмовлялася передати сину подарунки які привозив ОСОБА_6, не дозволяла гуляти з дитиною, надалі вказала, що він дитині є ніким, оскільки не записаний його батьком.

У зв'язку з цим та з врахуванням уточнень, позивач просив суд визнати його батьківство відносно ОСОБА_8 який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_5 і зобов'язати відділ РАЦС по місту Кам'янець-Подільський вписати його відомості про батька в актовий запис № 663 від 03 серпня 2012 року про народження ОСОБА_8 за місцем державної реєстрації у відділі ДРАЦС по місту Кам'янець-Подільський Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду позов задоволено частково.

Визнано ОСОБА_6, батьком ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внесено зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції № 663 від 03 серпня 2012 року, вказавши у графі відомості про батька дитини: "ОСОБА_6, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3., уродженець с. Іванківці Новоушицького району, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Вважає, що рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що не з'явилась на проведення судово-генетичних експертиз, так як перебувала на лікуванні, на підтвердження чого, надала документи.

Апелянт зазначає, що позивач участі у вихованні дитини не приймає, фінансово не допомагає.

Крім того, ОСОБА_5 вказує, що позивач пропустив строк позовної давності, що судом не було враховано.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Походження дитини від батька визначається, відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із частинами першою, другою, четвертою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що сторони проживали в фактичних шлюбних відносинах з 2010 року. За характером роботи позивач періодично перебував у відрядженнях за кордоном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 народила сина ОСОБА_8. Актовий запис про народження № 663 від 03 серпня 2012 року складено у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам'янець-Подільському Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції. Згідно копії актового запису відомості про батька «ОСОБА_9» записано відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а. с. 39).

Судом за клопотанням представника позивача по справі двічі ухвалами суду від 30 травня 2017 року та від 10 листопада 2017 року призначались судово-генетичні експертизи. Відповідач ухилялася від проведення по справі призначених експертиз (а. с. 69, 119).

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що судом двічі призначалася по справі судово-генетична експертиза для з'ясування факту батьківства позивача відносно дитини - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, від проведення якої ОСОБА_5 ухилилася, а тому суд з врахуванням положень ст. 109 ЦПК України, вважає доведеним факт для з'ясування якого по справі призначалась експертиза.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Посилання ОСОБА_5 про те, що вона не з'явилась на проведення судово-генетичних експертиз, так як перебувала на лікуванні, на підтвердження чого надала документи, не може бути підставою для скасування рішення суду. Судово-генетична експертиза призначалась двічі, про що відповідач була завчасно повідомлена, крім того жодного разу не клопотала про перенесення дати проведення, що дає підстави вважати про умисне ухилення ОСОБА_5 від проведення судово-генетичної експертизи.

Цивільне судочинство, згідно ст. 12 ЦПК України, здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз'яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов'язків.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), як встановлено статтею 89 ЦПК України.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Судово-генетична експертиза у цій справі не проведена, проте, встановлено з підтвердженням належними і допустимими доказами походження ОСОБА_8 від позивача: тривалі стосунки, сумісне проживання без реєстрації шлюбу до, на момент та після народження дитини, що підтверджується фотографіями, визнання позивачем дитини своєю; по-батькові дитина записана за іменем позивача за бажанням ОСОБА_5; свідоме ухилення її від проведення призначеної судом з метою встановлення батьківства судово-генетичної експертизи.

Заперечуючи встановлені судом обставини, відповідач належних і допустимих доказів на їх спростування не надала.

Посилання ОСОБА_5, що позивач пропустив строк позовної давності є необґрунтованим виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, позовна давність застосовується судом відповідно до Цивільного кодексу України, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Пунктом 2 частини третьої статті 128 СК України визначено, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно з частиною першою статті 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У частині другій цієї статті закріплено, що до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Законодавець у частині першій статті 20 СК України закріпив вичерпний перелік статей цього Кодексу і, відповідно вимог, що випливають із сімейних відносин, до яких застосовується позовна давність. До цього переліку належить відповідно до частини другої статті 129 СК України вимога про визнання батьківства заявника особою, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком. Встановлене частиною другою статті 129 СК України правило спеціальної позовної давності в один рік не може бути поширене на позови про визнання батьківства, які пред'являються у інший спосіб, передбачений статтею 128 СК України.

До такого самого висновку дійшов Верховний Суд України в постанові Верховного Суду України від 27 квітня 2017 року у справі № 6-615цс16, 6-617цс17.

Вирішуючи спір, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норму права, яка підлягала застосуванню до цих правовідносин, обґрунтовано виходив із того, що положення частини другої статті 129 СК України не поширюються на правовідносини, які виникають на підставі статті 128 СК України.

Доводи апелянта, що позивач участі у вихованні дитини не приймає, фінансово не допомагає, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки не стосуються предмета спору.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та порушень норм процесуального права немає.

Доводи апеляційної скарги ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Хмельницької області

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 3 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2018 року.

Судді: /підписи/ А.В. Купельський

Т.В. Спірідонова

Т.О. Янчук

Згідно з оригіналом:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський