Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2196/18

10 грудня 2018 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.

секретаря - Шпитко М.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліснотарновицької сільської ради Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом доЛіснотарновицької сільської ради Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове домоволодіння.

В судове засідання позивач не зявилася, однак від її представника ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він позов підтримав в повному обємі з мотивів, наведених в позовній заяві, просить справу розглядати у їх відсутності та ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове домоволодіння, що знаходиться в с.Лісна Тарновиця, вул.Грушевського, 32, Надвірнянського району, Івано-Франківської області і яке складається із житлового будинку «А», загальною площею 67,4 м.кв., житловою площею 35,6 м.кв., господарських будівель та споруд, а саме: сараю «Б» площею 28,1 кв.м., сараю «В» площею 42,8 кв.м., воріт «N1» площею 6,4 кв.м., огорожі «N2» площею 77,4 кв.м., огорожі «N3» площею 19,1 кв.м., огорожі «N4» площею 28,4 кв.м., криниці «? N7» площею 4,0 м.п., загальною вартістю 138687 грн.

Представник відповідача Ліснотарновицької сільської ради, Надвірнянського району, Івано-Франківської області в судове засідання також не прибув, хоча вчасно повідомлений про час і місце слухання справи. Натомість від сільського голови на адресу суду надійшов лист, в якому просить дану справу слухати у відсутності свого представника, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, зясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 12.04.1973 року в с.Назавизів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.5).

Її батьками були ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, Надвірнянського (Богородчанського) району Івано-Франківської області та ОСОБА_4, уродженка с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, які перебували в зареєстрованому шлюбі.

Дідом та бабою позивача про лінії батька були ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвом про його народження серії УІ-УР №671440, яке видане 23.07.1963 року Богородчанським районним відділом ЗАГС Івано-Франківської області (а.с.9).

Останнім на праві спільної сумісної власності подружжя належало домоволодіння, що знаходиться в с.Лісна Тарновиця, вул.Грушевського, 32 Надвірнянського району Івано-Франківської області і складається із житлового будинку побудованого в 1972 році та господарських будівель та споруд побудованих в 1980 році.

ОСОБА_5, помер 24.02.2003 року у віці 78 років в належному йому домоволодінні в с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть від 25.02.2003 року виконкомом Ліснотарновицької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено запис №3 і видано свідоцтво про його смерть серії І-НМ №141655 (а.с.10).

Після смерті останнього відкрилася спадщина на належне йому домоволодіння, яке знаходиться в с.Лісна Тарновиця по вул.Грушевського, 32, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Вказану спадщину у виді житлового будинку, господарських будівель та споруд прийняла його дружина, тобто баба позивача ОСОБА_6, якій 05.12.2003 року державним нотаріусом Надвірнянської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом , що зареєстроване в реєстрі №Д-2240 та 09.12.2003 року в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації за №3439745, номер запису 29 книга 1, що стверджується витягом із реєстру від 11.12.2003 року за №2259505 (а.с.19).

Батько позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично прийняв дану спадщину, оскільки ще після смерті свого батька перейшов проживати в батьківське домоволодіння до своєї матері ОСОБА_6, так як остання хворіла і потребувала сторонньої допомоги. Крім того, 06.04.2003 року, після смерті батька, у віці 51 рік померла його дружина, тобто мати позивача ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації актів про смерть 08.04.2003 року виконкомом Назавизівської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено запис за №9 та видано свідоцтво про її смерть І-НМ №141708 (а.с.11).

В подальшому, 10.01.2005 року померла баба позивача ОСОБА_6 у віці 78 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11.01.2005 року виконкомом Ліснотарновицької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області зроблено запис № 1 і видано свідоцтво про її смерть серії І-НМ №177494 (а.с.12).

Таким чином після смерті останньої відкрилася спадщина на належне їй домоволодіння, що знаходиться в с.Лісна Тарновиця по вул.Грушевського, 32, Надвірнянського району Івано-Франківської області, на яке крім батька позивача більше ніхто не претендував.

Він підтримував дане домоволодіння належному стані, хоча був зареєстрований на день смерті матері в будинку своєї померлої дружини в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області, однак він своєчасно в шестимісячний строк не подав заяву про прийняття спадщини у виконком місцевої ради чи в нотаріальну контору за місцем знаходження спадкового майна в порядку передбаченому ст.ст.1269, 1270 ЦК України. Причиною цьому були ті обставини, що він не був обізнаний із діючим законодавством на той час та проживав на день смерті разом із спадкодавцем в спадковому домоволодінні, а тому вважав, що прийняв спадщину.

В даному домоволодінні батько позивача проживав постійно, до самої смерті тим більше, що через деякий час після смерті матері ОСОБА_8 він знявся з реєстрації в с.Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області і зареєструвався в спадковому домоволодінні своєї матері.

Вказаний факт стверджується довідкою виконкому Ліснотарновицької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області за №1055 від 11.10.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на час смерті дійсно проживав та був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

Батько позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер 08.02.2018 року у віці 68 років, про що 09.02.2018 року виконкомом Ліснотарновицької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області складено відповідний актовий запис №3 і видано мені свідоцтво про його смерть серії І-НМ №265530 (а.с.8).

Останній після смерті своєї матері з 10.01.2005 року постійно по день своєї смерті до 08.02.2018 року проживав в спадковому домоволодінні, тобто більше 13 років. Він добросовісно і відкрито користувався і володів спадковим майном своєї матері, а саме домоволодінням, що знаходиться по вул.Грушевського, 32 в с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області. Крім нього на вказане нерухоме майно більше ніхто не претендував. Померлий батько позивача сплачував на своє ім'я податки та всі необхідні платежі за дане домоволодіння. Про вказаний факт свідчить договір про користування електричною енергією, укладений ним ще 05.06.2006 року з Надвірнянським РЕМ в особі його начальника ОСОБА_9 (а.с.20-21).

А тому після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне йому, однак не оформлене у встановленому законом порядку домоволодіння, що знаходиться в с.Лісна Тарновиця по вул.Грушевського, 32, Надвірнянського району Івано-Франківської області і складається з житлового будинку і господарських будівель та споруд. Померлий ОСОБА_3 на випадок своєї смерті не розпорядився належним йому майном та не склав заповітного розпорядження, а тому спадкування його майна повинно відбуватися по закону. Спадкоємцем першої черги по закону у відповідності до ч.1 ст.1261 ЦК України є позивач, ОСОБА_1, як дочка померлого.

17.07.2018 року, у передбачений законом 6-місячний термін вона подала заяву про прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_3, до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області ОСОБА_10

Однак постановою нотаріуса від 28.09.2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 08.02.2018 року, на спадкове майно, що залишилося після смерті його матері ОСОБА_6, яка померла 10.01.2005 року.

Як вбачається із змісту даної постанови підставою відмови послужив той факт, що батько позивача на час смерті своєї матері ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, 10.01.2005 року не був зареєстрований з нею в спадковому домоволодінні та на протязі наступних шести місяців не подав заяви про прийняття даної спадщини (а.с.18).

Згідно довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації за №473 від 03.09.2018 року станом на даний час домоволодіння по вул.Грушевського, 32, в с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області складається із житлового будинку загальною площею 67,4 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., сараю площею 28,1 кв.м., сараю площею 42,8 кв.м., воріт, огорожі та криниці (а.с.15).

У відповідності до ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Таким чином батько позивача ОСОБА_3 в порядку набувальної давності набув право на спадкове домоволодіння своєї матері, однак у встановленому законом порядку у відповідності до ч.4 ст.344 ЦК України за рішенням суду, не оформив дане право на вказане нерухоме майно в зв'язку із смертю.

У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України, ОСОБА_1 має право прийняти спадщину після смерті свого батька в порядку спадкування за законом. Однак в звязку з вище вказаними обставинами не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно і змушена звернутися до суду з цього приводу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 / з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов'язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Згідно даних записів в погосподарських книгах Ліснотарновицької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області домоволодіння, яке знаходиться в с.Лісна Тарновиця по вул.Грушевського, 32, Надвірнянського району Івано-Франківської області рахувалося за бабою позивача ОСОБА_6, а після її смерті за батьком позивача ОСОБА_3, що стверджується довідками Ліснотарновицької сільської Надвірнянського району Івано-Франківської області (а.с.16, 17).

Згідно архівних даних, 09.12.2003 року за ОСОБА_6 було зареєстровано право власності домоволодіння по вул.Грушевського, 32 в с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району Івано-Франківської області. Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене Надвірнянською ДНК №Д-2240 від 05.12.2003 року. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 09.12.2003 року, реєстровий запис №29, книга № 1.

Переходів права власності на даний об'єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» і реєструвалось, що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» за № 473 від 23.08.2018 року (а.с.15).

За домоволодінням № 32 по вул.Грушевського в с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району, Івано-Франківської області, обліковується земельна ділянка, для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка на даний час не приватизована.

З метою узаконення вказаного домоволодіння, за клопотанням позивача працівниками ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» було проведено обмір та оцінку будівель і 03.09.2018 року видано технічний паспорт на домоволодіння №32, яке знаходиться по вул.Грушевського, в с.Лісна Тарновиця Надвірнянського району, Івано-Франківської області, згідно якого воно складається із житлового будинку «А», загальною площею 67,4 м.кв., житловою площею 35,6 м.кв., господарських будівель та споруд, а саме: сараю «Б» площею 28,1 кв.м., сараю «В» площею 42,8 кв.м., воріт «N1» площею 6,4 кв.м., огорожі «N2» площею 77,4 кв.м., огорожі «N3» площею 19,1 кв.м., огорожі «N4» площею 28,4 кв.м., криниці «? N7» площею 4,0 м.п., загальною вартістю 138687 грн. (а.с.6-7).

Відповідач Ліснотарновицька сільська рада, Надвірнянського району, Івано-Франківської області проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.

За таких обставин позов підлягає до задоволення, так як інших спадкоємців на вказане спадкове домоволодіння немає, спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У відповідності до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на домоволодіння, яке знаходиться в с.Лісна Тарновиця по вул.Грушевського, 32, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст.319, 321, 328, 344, 392, 1222, 1258, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.247, 258, ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на спадкове домоволодіння, що знаходиться в с.Лісна Тарновиця, вул.Грушевського, 32, Надвірнянського району, Івано-Франківської області і складається із житлового будинку «А», загальною площею 67,4 м.кв., житловою площею 35,6 м.кв., господарських будівель та споруд, а саме: сараю «Б» площею 28,1 кв.м., сараю «В» площею 42,8 кв.м., воріт «N1» площею 6,4 кв.м., огорожі «N2» площею 77,4 кв.м., огорожі «N3» площею 19,1 кв.м., огорожі «N4» площею 28,4 кв.м., криниці «? N7» площею 4,0 м.п., загальною вартістю 138687 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.