ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року

м.Суми

Справа №577/3147/16-ц

Номер провадження 22-ц/788/627/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Біляєвої О. М. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та її представників адвоката ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, забезпеченої Конотопським міськрайонним судом Сумської області, у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2018 року в складі судді Ярмак О.М., ухваленого у м. Конотоп, повний текст якого складений 29 січня 2018 року,

в с т а н о в и в:

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402 VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Пунктом 8 ч. 1 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», що набув чинності 15 грудня 2017 року, також визначено, що утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

29 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою, яка належить їй і відповідачу на праві спільної часткової власності. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є власником 1/2 частини житлового будинку № 19 разом з господарськими будівлями і спорудами по вулиці Блінова в м. Конотопі Сумської області, а інша 1/2 частина житлового будинку та господарсько-побутових споруд належить ОСОБА_3 Також позивач зазначила, що вказаний житловий будинок фактично розділений на дві квартири, в яких мешкають сторони, а саме: заявниці належить квартира № 1, а відповідачу - квартира № 2. Крім того, житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 1352 кв.м, з яких: земельна ділянка площею 0,1000 га призначена для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а земельна ділянка площею 0,0352 га для ведення особистого селянського господарства. ОСОБА_1 послалась і на те, що є власником 1/2 частини вказаних земельних ділянок, а решта перебуває у власності Конотопської міської ради Сумської області, яку фактично використовує відповідач. З останньою вже склався порядок користування земельними ділянками, при якому вона використовує ділянку з боку будинку № 17 по вул. Блінова в м. Конотопі Сумської області, а ОСОБА_3 користується ділянкою з боку будинку № 21 за тією ж адресою. Також, позивач вказала, що на своїй частині земельної ділянки вона самовільно побудувала веранду «а-1», яку хоче належним чином оформити, у звязка з чим і просила встановити порядок користування земельною ділянкою, виділивши їй та відповідачу в окреме користування по 1/2 частині земельної ділянки.

Під час розгляду даної справи в суді першої інстанції відповідачу ОСОБА_3 на підставі рішення Конотопської міської ради від 29 травня 2017 року була передана у власність 1/2 частина земельної ділянки, загальною площею 0,0676 га по вул. Блінова, 19 у м. Конотопі Сумської області, у тому числі: для будівництва та обслуговування жилого будинку 1/2 частина земельної ділянки від загальної площі 0,1000 га, що становить 0,0500 га (кадастровий номер :05:073:0028) та для ведення особистого селянського господарства 1/2 частина земельної ділянки від загальної плащі 0,0352 га, що становить 0,0176 га (кадастровий номер :04:087:0018) (т. 1 а.с. 196).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та земельною ділянкою, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованими за адресою: вулиця Блінова, буд. 19 у м. Конотопі Сумської області, які належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3, за варіантом, що відображений у додатку № 2 землевпорядної експертизи від 28 листопада 2016 року за № 121/2016, за яким:

ОСОБА_1, яка є власницею 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/2 частини земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Блінова, буд, 19 у місті Конотопі Сумської області, виділено у користування 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :05:073:0027, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 500 кв. м (позначено на схемі жовтим кольором), в тому числі, і ділянку для спільного користування, площею 3,8 кв. м (позначена на схемі червоним кольором), а також 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :05:073:0028, призначеної для ведення особистого селянського господарства, площею 176 кв. м (позначена на схемі жовтим кольором);

ОСОБА_3, яка є власницею 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд та 1/2 частини земельних ділянок, розташованих за адресою: вул. Блінова, буд, 19, у місті Конотопі Сумської області, виділено у користування 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер :05:073:0027, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 500 кв. м (позначено на схемі зеленим кольором), в тому числі, і ділянку для спільного користування, площею 3,8 кв. м (позначена на схемі червоним кольором), а також 1/2 частину земельної ділянки кадастровий номер :05:073:0028, призначеної для ведення особистого селянського господарства, площею 176 кв. м (позначена на схемі зеленим кольором);

Також, частину земельної ділянки, кадастровий номер :05:073:0027, призначеної для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 3,8 кв.м (позначена на схемі червоним кольором), залишено у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 551 грн 20 коп., витрати за проведення експертизи в розмірі 3000 грн та за залучення експерта в розмірі 600 грн, а всього 4151 грн 20 коп.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01 березня 2018 року у вказаному вище рішенні виправлено описку у його мотивувальній частині та зазначено: «За таких обставин, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 551 грн 20 коп. (а.с. 1) та витрати за проведення експертизи в розмірі 3000 грн (а.с. 257)». У резолютивній частині рішення вказано: «Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 551 грн 20 коп. та витрати за проведення експертизи в розмірі 3000 грн, всього 3551 грн 20 коп.».

З рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2018 року ОСОБА_3 не погодилась та, посилаючись на неповне з'ясування обставин у справі, недоведеність обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідач обґрунтовує тим, що реальний розподіл житлового будинку та господарських приміщень між сторонами проведений не був, а визначений рішенням суду порядок користування земельною ділянкою порушує її права, як власника нерухомого майна, оскільки на земельній ділянці, яку суд виділив позивачу, знаходяться приміщення, якими вона не зможе користуватися, хоча їх 1/2 частина належить їй на праві власності. Зокрема, на території домоволодіння згідно з даними характеристик технічної документації мають знаходитись сараї «Б» і «Д», вбиральня «Ж» та погрібник «Г», проте, фактично сарай «Д» та погрібник «Г», які судовим рішенням виділені їй, ОСОБА_3, зруйновані та не придатні для використання, а сарай «Б» суд виділив позивачу, тим самим, обмеживши її право, як співвласника, користуватись його 1/2 частиною.

03 квітня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що порядок користування земельною ділянкою та господарськими спорудами сторонами був визначений ще 30 років тому назад. При цьому, сарай «Б» має знаходитись на її частині ділянки, в якому вона зберігає запас дров для опалення, а інші споруди розташовані на частині земельної ділянки ОСОБА_3, яка за останні 30 років не заявляла до неї претензій стосовно користування земельною ділянкою, як і не здійснювала належного догляду за своїми господарськими спорудами, тому деякі з них з часом зруйнувались. Також, вона вказала, що суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, врахувавши запропонований експертом варіант поділу земельної ділянки, виходячи із встановленого між сторонами порядку, тому просить судове рішення залишити без змін, а скаргу відповідача без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3С та її представника адвоката ОСОБА_4 про задоволення апеляційної скарги, пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2 про залишення рішення суду без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що по вулиці Блінова у м. Конотопі Сумської області розташований житловий будинок № 19, загальною площею 99,8 кв. м, який фактично складається з двох відокремлених квартир № 1 та № 2. На території домоволодіння, виходячи з характеристик технічної документації, також мають бути розташовані господарські будівлі та споруди, а саме: сарай «Б», погрібник «Г», сарай «Д», вбиральня «Ж», огорожа «№ 1».

Вказаний житловий будинок та господарські будівлі і споруди належать на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у рівних частках, тобто, по 1/2 частині кожній (т. 1 а.с. 7, 8, 11-17, 32-34, 53-54, 221-227).

ОСОБА_1 зареєстрована у вказаному будинку з 31 жовтня 1990 року (а.с. 5), а ОСОБА_3 з 07 вересня 1987 року (т. 1 а.с. 219-221).

Крім того, позивач є власницею 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,1 га, кадастровий номер :05:073:0027, призначеної для обслуговування вказаного вище житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с. 9-10, 18, 49-50, 69-70) та 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,0352 га, кадастровий номер :05:073:0028, призначеної для ведення особистого селянського господарства, яка також знаходиться за адресою домоволодіння (т. 1 а.с. 16-17, 51-52, 69, 70).

Власницею інших частин земельних ділянок, по 1/2 частині кожна, з таким же цільовим призначенням та місцем розташування за кадастровим № :05:073:0027 та № :05:073:0028 є відповідач ОСОБА_3 (т. 1 а.с.196).

У 2016 році позивач ОСОБА_1 зверталась до виконавчого комітету Конотопської міської ради з питанням про встановлення між нею та відповідачем порядку користування спірною земельною ділянкою, проте, в добровільному порядку вирішити спір не вдалось (т. 1 а.с. 19).

Для виділення сторонам земельних ділянок, призначених для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) щодо встановлення меж їх земельних ділянок в натурі на місцевості, позивачем і відповідачем розроблялись технічні документації із землеустрою (т. 1 а.с. 57-68, 206-220).

Однак, спірним у даній справі залишається питання про порядок користування сторонами господарськими будівлями і спорудами, на які кожна з них має в однаковій мірі рівне право, розташованих на земельній ділянці, що належить їм на праві спільної часткової власності.

У даній справі була проведена судова земельно-технічна експертиза від 28 листопада 2016 року за № 121/2016, згідно з висновком якої сторонам був запропонований і взятий судом до уваги єдиний варіант користування земельною ділянкою, який, на думку експерта, відповідає фактично встановленому між сторонами порядку користування земельною ділянкою. Зокрема, кожній із сторін виділені ті частини земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, які розділені огорожею з металевої сітки. Крім того, експерт врахував, що ОСОБА_1 фактично користується земельною ділянкою зі сторони будинку № 17 по вул. Блінова в м. Конотопі Сумської області, а ОСОБА_3 використовує ділянку зі сторони будинку № 21 по вул. Блінова в м. Конотопі Сумської області, тому інші варіанти розподілу земельної ділянки експертом не розглядались.

Вирішуючи спір у даній справі, суд першої інстанції погодився із запропонованим експертом варіантом розподілу земельної ділянки та вважав, що відсутні підстави для зміни порядку користування земельною ділянкою, який сторони фактично визначили.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами 1-3 ст. 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Однак, при цьому, у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч. 5 ст. 319 ЦК України).

Як зазначалось вище, за висновком суду першої інстанції співвласники визначили порядок користування земельною ділянкою, призначеною для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований жилий будинок і господарські споруди, пославшись на фактично встановлену огорожу, що розділяє їх ділянки, не звернувши, при цьому, увагу на наявність спору з приводу користування сараєм під літ «Б», право на що вони мають в рівній мірі.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватись до майнових прав на майно, зокрема, щодо права користування земельною ділянкою.

Відтак, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак, у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи.

Отже, при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Таким чином, колегія суддів приймає до уваги погоджений сторонами порядок користування земельною ділянкою, про що свідчать підписані ними акти погодження в натурі меж їх земельної ділянки від 26 липня 2012 року та від 24 липня 2013 року, а також акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 24 липня 2013 року (т. 1, а.с. 65 на звороті, 66, 216, 216 на звороті), однак вважає, що він потребує змін, ураховуючи, що відповідач не має вільного доступу до сараю під літ. «Б», на який вона має в рівній мірі однакове право разом з позивачкою, в тому числі і на користування вказаним майном, так як при фактично встановленому порядку користування земельною ділянкою користуванню частиною вказаного сараю заважає огорожа, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

В той же час суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити інший порядок користування сторонами земельною ділянкою з урахуванням вказаних змін, так як експертом запропонований єдиний варіант порядку користування земельною ділянкою, виходячи із встановленого співвласниками порядку, а стосовно визначення інших варіантів порядку користування сторони відмовились проводити експертизу, хоча суд апеляційної інстанції розяснював з цього приводу їм їх права та обовязки.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, тому вказане судове рішення необхідно скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, тому на підставі ст. 141 ч. 1; ч. 13 ЦПК України сплачений відповідачем ОСОБА_3 судовий збір у сумі 826,80 грн за апеляційний перегляд рішення суду необхідно компенсувати їй за рахунок позивача ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п.п. 3, 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 січня 2018 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Конотопської міської ради Сумської області, треті особи: управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області, Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, про встановлення порядку користування земельною ділянкою, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 826 грн 80 коп. понесених витрат по сплаті судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий С.Г.Хвостик (суддя-доповідач)

Судді: О.І.Собина

ОСОБА_5