Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2018 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Драча Ю.І.,

за участі секретаря судового засідання Івашко Т.А.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь 37 310 грн., завданих неправомірним відчуженням ним належної їй 1/2 частини автомобіля ВАЗ 210994, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1.

Поділити в натурі спільне часткове майно подружжя:

- холодильник LG, вартістю 4 000 грн., прихожу, вартістю 2 000 грн., ліжко з матрацом, вартістю 2 000 грн., кухню, вартістю 7 000 грн., мікрохвильову піч LG, вартістю 600 грн., бойлер вартістю, 800 грн. Визнати за нею право власності на наступне майно: холодильник LG, вартістю 4 000 грн., прихожу, вартістю 2 000 грн., ліжко з матрацом, вартістю 2 000 грн. Визнати за ОСОБА_4 право власності на наступне майно: кухню, вартістю 7 000 грн., мікрохвильову піч LG, вартістю 600 грн., бойлер вартістю, 800 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на її користь 200 грн. для компенсації різниці у вартості поділеного між сторонами майна.

В обґрунтування позову зазначено, що 04.03.2006 року вона уклала шлюб з відповідачем, який розірвано 03.11.2014 року. Після розірвання шлюбу Богунським районним судом м. Житомира розглядалася цивільна справа про поділ майна подружжя.

15.11.2016 року апеляційним судом Житомирської області у вказаній справі ухвалене рішення, яким визнано за нею право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 210994, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, вартість якого становить 84 000 гривень.

Станом на 12.12.2017 року ОСОБА_4 відчужив автомобіль ВАЗ 210994, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, в тому числі належну позивачу 1/2 частку даного автомобіля. Дозволу, згоди на відчуження 1/2 частки автомобіля, вона відповідачу не давала, іншим чином на розпорядження її майном не уповноважувала.

Вартість автомобіля погоджена сторонами під час розгляду справи 295/3172/ 15-ц та становить 84 000 гривень. Однак відповідно до довідки наданої сторонами у справі, вартість автомобіля становить 74620,00 грн.

Таким чином, позивачці було завдано збитків на суму 37310,00 гривень.

Крім цього, позивач бажає поділити інше майно, належне сторонам праві спільної часткової власності.

Так, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.10.2016 р в справі 295/3172/15-ц визнано спільною частковою власністю подружжя, в рівних частках, наступне майно:

холодильник LG, вартістю 4 000 гривень;

кухню, вартістю 7 000 гривень,

прихожу, вартістю 2 000 гривень;

ліжко з матрацом, вартістю 2000 гривень;

бойлер вартістю 800 гривень;

мікрохвильову піч LG, вартістю 600 гривень.

Зазначене майно знаходиться на даний час у відповідача, а тому вона не має можливості користуватися належними їй частками у вищевказаному майні. Поділити кожен з вказаних предметів зі збереженням його функціонального призначення є технічно неможливим.

За таких обставин є доречним здійснити поділ вказаного майна в натурі.

Ухвалою суду від 22.01.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 19.07.2018 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову та просила відмовити в задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 року по 03.11.2014 року.

Після розірвання шлюбу Богунським районним судом м. Житомира розглядалася цивільна справа про поділ майна подружжя.

15.11.2016 року апеляційним судом Житомирської області у вказаній справі ухвалене рішення, яким визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 210994, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, вартість якого становить 84 000 гривень.

Станом на 12.12.2017 року ОСОБА_4 відчужив автомобіль ВАЗ 210994, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1, в тому числі належну позивачу 1/2 частку даного автомобіля. Дозволу, згоди на відчуження 1/2 частки автомобіля, ОСОБА_3 відповідачу не давала, іншим чином на розпорядження її майном не уповноважувала.

Аавтомобіль був відчужений за 74620,00 грн.

Таким чином, позивачці було завдано збитків на суму 37310,00 гривень.

Крім цього, позивач бажає поділити інше майно, належне сторонам на праві спільної часткової власності.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 21.10.2016 р в справі 295/3172/15-ц визнано спільною частковою власністю подружжя, в рівних частках, наступне майно:

холодильник LG, вартістю 4 000 гривень;

кухню, вартістю 7 000 гривень,

прихожу, вартістю 2 000 гривень;

ліжко з матрацом, вартістю 2000 гривень;

бойлер вартістю 800 гривень;

мікрохвильову піч LG, вартістю 600 гривень.

Зазначене майно знаходиться на даний час у відповідача. Поділити кожен з вказаних предметів зі збереженням його функціонального призначення є технічно неможливим.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд а дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Статтею 61 СК України передбачено - об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором - є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При чому, ч. 2 ст. 65 СК України передбачає, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Згідно із ст. 68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна - суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховував, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статті 69-71 СК України передбачають, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України.

Частиною 1 статті 218 ЦК України передбачено - недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом.

Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтями 368, 372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Також, стаття 369 ЦК України вказує, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути : квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України). Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об'єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст.63, ч. 1 ст.65 СК України.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, щодо часткового задоволення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з чим суд стягує на користь позивача сплачений судовий збір з відповідача в розмірі 1344,80 грн. судового збору .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 37 310 грн., завданих неправомірним відчуженням ним належної ОСОБА_3 1/2 частини автомобіля ВАЗ 210994, 2008 року випуску д.н.з. НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на наступне майно:

- холодильник LG, вартістю 4 000 грн.,

- прихожу, вартістю 2 000 грн.,

- ліжко з матрацом, вартістю 2 000 грн.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на наступне майно:

- кухню, вартістю 7 000 грн.,

- мікрохвильову піч LG, вартістю 600 грн.,

- бойлер вартістю, 800 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1344,80 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду.

Суддя Ю. І. Драч