У х в а л а

30 липня 2018 року

м. Київ

справа №201/12316/15-ц

провадження № 61-24190ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення Жовтневого районного суду

м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2017 року, відмовлено у задоволенні позову.

30 березня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» направило до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2018 року.

18 травня 2018 року Верховним Судом винесено ухвалу про залишення касаційної скарги ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» без руху та надано строк для усунення недоліків з наступних підстав: касаційна скарга подана представником ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», повноваження якого не підтверджені належним чином, а саме до скарги не додано документів, що підтверджують право на представництво у Верховному Суді.

Відповідно до зворотного поштового повідомлення ухвала Верховного Суду від 18 травня 2018 року була отримана ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» 09 липня 2018 року.

25 липня 2018 року (відповідно до відмітки поштового штемпеля на конверті ) Козятинський І. П., який діє в інтересах ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», усунув зазначені в ухвалі від 18 травня 2018 року недоліки, а саме надав документи, які підтверджують його право представляти інтереси ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» у Верховному Суді.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору в даній справі є відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 155 958,36 грн, що станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200,).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

Крім того, зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об'єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 лютого

2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування збитків.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка її подавала.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько