Справа № 132/2606/18
Провадження № 2/132/780/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13.08.2018 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Калинівської міської ради Вінницької області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік- ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок З господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 .

Вона будучи спадкоємцем 1 черги за законом на майно померлого чоловіка в передбачений законом 6-місячний термін прийняла спадщину на все належне йому майно відповідно до вимог ч.3 ст.1268 та ст.1269 ЦК України.

Однак оформити свої спадкові права вона, як спадкоємець за законом першої черги після померлого чоловіка на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має можливості, по тій причині, що в свідоцтві про право приватної власності на будинковолодіння вказано, що ОСОБА_3 не власник, а голова колгоспного двору, оскільки станом на день видачі свідоцтва про право власності - 29.06.1965 року, житловий будинок відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір. За вказаних обставин звернулася в суд з даним позовом.

Позивачка в підготовче засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче засідання також не з'явився, згідно заяви №02-1-1317 від 13.08.2018 року за підписом міського голови А.Шамалюка, Калинівська міська рада позовні вимоги визнає, просить справу розглянути за відсутності представника міської ради.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки- ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок З господарськими будівлями, розташований в АДРЕСА_1 .

Позивачка будучи спадкоємцем 1 черги за законом на майно померлого чоловіка в передбачений законом 6-місячний термін прийняла спадщину на все належне йому майно відповідно до вимог ч.3 ст.1268 та ст.1269 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та звернулась з заявою про прийняття спадщини в Калинівську державну нотаріальну контору.

Іншою спадкоємицею на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 була його дочка-ОСОБА_4, яка в передбачений законом строк у відповідності до вимог ч.2 ст.1274 ЦК України відмовилась від прийняття спадщини та померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однак оформити свої спадкові права позивачка, як спадкоємець за законом першої черги після померлого чоловіка на належний йому житловий будинок з господарськими будівлями в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має можливості, по тій причині, що в свідоцтві про право приватної власності на будинковолодіння вказано, що ОСОБА_3 не власник, а голова колгоспного двору, оскільки станом на день видачі свідоцтва про право власності - 29.06.1965 року, житловий будинок відносився до суспільної групи господарств - колгоспний двір, про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №810/02-31 від 19.06.2018 року.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України в ред. 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Таким чином, ОСОБА_3 на день своєї смерті був повноправним власником вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями.

Згідно ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно роз'яснень, викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 80, 81, 82, 200, 206, 211, 247, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок літ.А з прибудовами літ.а, літ.а1 та ганком, загальною площею 88,9 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м., сарай літ.Б, літню кухню літ.Б1, погріб з шиєю літ.П/Б1, сарай літ.б, убиральню літ.Г, сарай літ.Д, навіс літ.Ж, гараж літ.Є, ворота №1, огорожу №2, хвіртку №3, колодязь №4, вартістю 259150,00 грн. по АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: