Єдиний унікальний номер 234/3836/18 Номер провадження 22-ц/775/1253/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Соломахи Л.І.

суддів Канурної О.Д., Мальованого Ю.М.

за участю:

секретаря судового засідання Дороніна Д.Р.

представника відповідача - адвоката Лесик М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 в режимі відеоконференції цивільну справу № 234/3836/18 за позовом ОСОБА_2 до Державного агентства автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг у Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з апеляційною скаргою відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року (суддя першої інстанції Кравченко Ольга Юріївна), -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до Державного агентства автомобільних доріг України, Служби автомобільних доріг у Донецькій області про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Зазначав, що на підставі наказу Державного агентства автомобільних доріг України (далі Укравтодор) № 447-к від 18.08.2016 року його було призначено на посаду начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області. Наказом виконуючого обов'язки голови Укравтодору від 05.03.2018 року № 65-к його звільнено з посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Наказ про звільнення вважає незаконним:

1) згідно наказу його звільнено за те, що наприкінці 2017 року він допустив списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. всупереч цільовим напрямам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 303 "Деякі питання використання у 2017 році коштів, залучених в попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг".

Наказ видано на підставі доповідної заступника начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5, згідно якої Служба автомобільних доріг у Донецькій області (далі САД у Донецькій області) мала можливість не допустити списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" коштів у сумі 23,9 млн. грн. у разі своєчасного оскарження та повідомлення службових осіб Департаменту планово-фінансової діяльності щодо наявності таких судових рішень, що надало б можливість не проводити платіжне доручення на спрямування коштів, або шляхом повернення коштів на рахунок Укравтодору 26 та 27 грудня своїми платіжними дорученнями.

Вважає, що в доповідній мають місце лише припущення та особиста думка заступника начальника відділу щодо можливості оскарження рішення суду та припущення про повернення коштів на рахунок Укравтодору. Фактично кошти були списані Казначейством без його згоди та будь-яких його дій.

Наказом Укравтодору № 12 від 23.01.2018 року "Про проведення аналізу окремих питань використання бюджетних коштів САД у Донецькій області у 2017 році" було створено комісію у складі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Заступник начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 до складу комісії не входила.

Списання коштів відбулося правомірно відповідно до п. 3 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, а припущення про "можливість не допустити списання" взагалі не можливо розглядати як невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, бо такі обов'язки начальника САД як "недопущення виконання рішення суду" відсутні в Положенні про Службу автомобільних доріг у Донецькій області.

Більш того, він не знав та не міг знати про наявність в Головному управлінні Державної казначейської служби у Донецькій області наказів господарського суду про стягнення коштів на користь ПП "АБЗ", оскільки наказ стягувачем був направлений безпосередньо до Казначейства, до САД у Донецькій області не надходив. Відповідно, він не мав можливості "не допустити списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду коштів у сумі 23,9 млн. грн. на користь ПП "АБЗ";

2) його звільнення в порушення п. 4.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області та п. 1.2.1 наказу Укравтодору № 384 від 09.10.2012 року "Про порядок розгляду питань, пов'язаних з призначенням на посади та звільненням з посад керівників та керівних працівників галузі, винесення доган та резерв кадрів" не було погоджено з органами місцевої влади.

Просив: 1) визнати незаконним та скасувати наказ Державного агентства автомобільних доріг України від 05.03.2018 року № 65-к про його звільнення з займаної посади на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, поновити його на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області з 06.03.2018 року; 2) стягнути зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06.03.2018 року по день ухвалення судового рішення (а.с. 1 - 4).

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що наказом в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України від 18.08.2016 року № 447-к ОСОБА_2 19.08.2016 року було призначено на посаду начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області, призначення на посаду здійснено за погодженням Донецької обласної державної адміністрації від 15.08.2016 року №01/13-1462 (а.с. 10).

Наказом в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України від 11.10.2017 року № 226-ВДС ОСОБА_2 оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, передбачених пунктом 4.2 Положення про служби у відповідних областях, що призвело до стягнення коштів з рахунків Служби (а.с. 69). Зазначений наказ позивачем не оспорюється та це дисциплінарне стягнення у вигляді догани на час звільнення позивача юридичної сили за давністю не втратило, достроково не знято.

Наказом в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України від 23.01.2018 року № 12 "Про проведення аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році" було утворено комісію для проведення у термін з 23.01.2018 року по 26.01.2018 року аналізу окремих питань фінансово-господарської діяльності, а саме - причин та наслідків допущеного списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. всупереч затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 303 "Деякі питання використання у 2017 році коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" цільовим напрямам в Службі автомобільних доріг у Донецькій області (а.с. 82 - 83).

За наслідками перевірки комісією складено довідку від 25.01.2018 року, згідно якої в ході перевірки встановлено, що 28.12.2017 року Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області було проведено безспірне списання коштів у сумі 12 305 248,71 грн. та 11 550 333,59 грн. відповідно (3% річних, інфляційні витрати та судовий збір) на виконання рішень Господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ПП "АБЗ" грошових коштів у загальній сумі 23 855 581,60 грн., які не були оскаржені у касаційному порядку та набрали законної сили 26.12.2017 року та 08.01.2018 року. Службою автомобільних доріг у Донецькій області було грубо порушено вимоги Бюджетного кодексу України та не подано касаційні скарги та заяви про зупинення виконання рішення суду, що призвело до списання з рахунків служби 23 855 581,60 грн. Комісією зроблено висновок, що керівництвом служби автомобільних доріг систематично грубо порушено бюджетне законодавство, що призвело до негативних наслідків у вигляді списання з рахунку Служби бюджетних коштів у сумі 23 855 581,60 грн. (а.с. 84 - 88).

Про результати перевірки керівника Державного агентства автомобільних доріг України поінформовано доповідною запискою заступника начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року № 11-11-19 (а.с. 70 - 71).

Згідно письмових пояснень позивача від 05.03.2018 року щодо причин списання коштів з рахунків Служби автомобільних доріг України, він з висновками доповідної записки не згоден, стягнення на користь ПП "АБЗ" здійснено ГУ ДКСУ без погодження служби (а.с. 72 - 73).

Наказом в.о. Голови Державного агентства автомобільних доріг України від 05.03.2018 року № 65-к ОСОБА_2 звільнено 05.03.2018 року з посади начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення), а саме, допущення списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області наприкінці 2017 року за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. всупереч затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 303 "Деякі питання використання у 2017 році коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" цільовим напрямам в Службі автомобільних доріг у Донецькій області (а.с. 68).

Листом Укравтодора від 05.03.2018 року № 729/1/12-7 на адресу голови Донецької обласної державної адміністрації надіслано копії наказів Укравтодору від 11.10.2017 року № 226-ВДС "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2." та від 05.03.2018 року № 65-к "Про звільнення ОСОБА_2." (а.с. 90).

Згідно листа Донецької обласної державної адміністрації від 23.03.2018 року № 05.01-03/156/17-18-77/18-18 на ім'я ОСОБА_2 листа - клопотання про погодження звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Донецької облдержадміністрації від Державного агентства автомобільних доріг України не надходило (а.с. 22).

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ Державного агентства автомобільних доріг України від 05.03.2018 року № 65-к про звільнення начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області ОСОБА_2 із займаної посади 05 березня 2018 року.

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області з 06 березня 2018 року.

Стягнуто зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 березня 2018 року по 11 червня 2018 року у розмірі 56 819,20 грн., з утриманням з цієї суми при її виплаті податків та інших обов'язкових платежів.

Стягнуто з Державного агентства автомобільних доріг України та Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь держави судовий збір у розмірі по 704,80 грн. з кожного.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць (а.с. 122-126).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при звільненні позивача не дотримано вимоги КЗпП України: 1) в наказі про звільнення від 05.03.2018 року, у довідці про результати перевірки від 25.01.2018 року та у доповідній заступника начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року не зазначено в чому конкретно полягає невиконання або неналежне виконання позивачем своїх трудових обов'язків, визначених посадовою інструкцією, яке призвело до списання коштів з рахунку Служби; 2) дисциплінарне стягнення застосовано до позивача з порушенням місячного строку з дня його виявлення, встановленого ст. 148 КЗпП України; дисциплінарний проступок, за який звільнено позивача, роботодавцем було виявлено при проведенні перевірки, за наслідками якої складено "Довідку про результати аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році" від 25.01.2018 року, а позивача звільнено з посади 05.03.2018 року; 3) звільнення позивача відбулось без погодження з Донецькою обласною державною адміністрацією, що є порушенням вимог ст. 36 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та п. 1.2.1 наказу Державного агентства автомобільних доріг України № 384 від 09.10.2012 року. Оскільки позивача звільнено без законної підстави, він підлягає поновленню на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.03.2018 року по 11.06.2018 року (а.с. 122-126).

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем - Державним агентством автомобільних доріг України подано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі Укравтодор посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року скасувати та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована наступним:

1) наказом Укравтодору від 05.03.2018 року № 65-к начальника Служби автомобільних доріг в Донецькій області ОСОБА_2 звільнено із займаної посади 05 березня 2018 року на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за невжиття заходів щодо оскарження рішень судів, після набрання якими законної сили допущено списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області наприкінці 2017 року за цими рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. всупереч цільовим напрямам в САД в Донецькій області, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року №303 "Деякі питання використання у 2017 році коштів, залучених, в попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг". Тобто, в наказі чітко визначено дисциплінарний проступок позивача - допущення списання відповідних коштів поза межами відповідних асигнувань на такі заходи.

Так, діюче законодавство, зокрема, п/п 8 п. 9 розділу VI "Перехідні положення" Бюджетного кодексу України, передбачає, що рішення суду, що передбачають списання коштів за видатками, бюджетні призначення щодо яких не визначені законом про Державний бюджет України(рішенням про місцевий бюджет), підлягають оскарженню органами державної влади (органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування) в апеляційному, касаційному порядку. Списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) на виконання рішень судів здійснюється з часу встановлення щодо таких видатків бюджетних призначень у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) або у змінах до них.

Відповідно до абзацу 2 п/п 1 п. 9 розділу VI "Перехідні положення"Бюджетного кодексу України безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини 5 ст. 24 Бюджетного кодексу України перелік об'єктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного середнього ремонту автомобільних доріг загального користування державного значення із зазначенням обсягів бюджетних коштів для фінансового забезпечення таких об'єктів затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 21 частини 4 ст. 30 Бюджетного кодексу України кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини 3 ст. 15, частини 3 ст. 29 та частини 3 цієї статті цього Кодексу, спрямовуються відповідно на заходи, визначені частиною 3 ст. 242 цього Кодексу(за рахунок джерел, визначених пунктами 1-3, 6 та 62 частини 3 ст. 29 цього Кодексу).

Кошти, що були перераховані Укравтодором, були видатками, що відносяться до спеціального фонду державного бюджету.

Відповідно позивачем, як керівником організації, що є отримувачем бюджетних коштів, не було забезпечено здійснення таких видатків у суворій відповідності з тимизаходами та напрямами, які визначені частиною 3 ст. 242, ст. 30 Бюджетного кодексу України та постановою Уряду від 29.03.2017 року № 303, яка детально розписує відповідні напрями фінансування дорожнього господарства в Донецькій області.

Згідно з п. 6 частин 1, 3 ст. 26 Бюджетного кодексу України контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, обґрунтованість планування надходжень і витрат бюджету.

Розпорядники бюджетних коштів в особі їх керівників організовують внутрішній контроль і внутрішній аудит та забезпечують їх здійснення у своїх закладах та у підвідомчих бюджетних установах.

Відповідно до ст. 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головний розпорядник бюджетних коштів, яким виступає Укравтодор, зокрема, організовує та забезпечує на підставі плану діяльності та індикативних прогнозних показників бюджету на наступні за плановим два бюджетні періоди складання проекту кошторису та бюджетного запиту і подає їх Міністерству фінансів України (місцевому фінансовому органу), здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.

Розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету(на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.

Однак, порушуючи норми бюджетного законодавства та ігноруючи план використання бюджетних коштів, ОСОБА_2 не вжив жодних заходів для упередження списання бюджетних коштів з рахунків Служби, призначенням яких було будівництво та експлуатація автомобільних доріг у Донецькій області, що чітко передбачено в постанові Уряду від 29.03.2017 року № 303, зокрема, в частині напрямів їх (коштів) використання.

Зазначені норми матеріального права судом першої інстанції не застосовано, не враховано викладені вище обставини щодо механізму фінансування служб автомобільних доріг та обов'язків їх начальників. Посилання позивача на те, що Казначейством здійснено безспірне списання без його (позивача) попередження, не підтверджуються нормами чинного законодавства.

Порядок стягнення коштів державного бюджету з відповідних боржників регулюється Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі Порядок № 845). Особливості безспірного списання коштів з відповідних отримувачів бюджетних коштів встановлені абзацом 1 п. 26 Порядку № 845, відповідно до якого безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів.

Зазначені норми матеріального права, які становлять зміст проступку - порушення бюджетного законодавства, судом також не застосовано.

Питання управлінського контролю за належністю організації правової роботи (в тому числі подачі апеляційних і касаційних скарг) відноситься до компетенції начальника Служби (позивача), якому відповідно до пункту 5 Загального положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 року № 1040, підпорядковується юридична служба відповідного державного підприємства.

Згідно з підпунктами 2.2.4 - 2.2.7 Положення про САД у Донецькій області предметом діяльності Служби є:

2.2.4. організація акумулювання коштів фінансування дорожнього господарства згідно з Законом України від 16.07.1999 року № 986-ХІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо фінансування дорожнього господарства" та Законом України про Державний бюджет на відповідний рік, інших фінансових ресурсів на ці цілі;

2.2.5. визначення в межах її повноважень напрямів використання коштів, що надходять на розвиток мережі і утримання автомобільних доріг загального користування, за погодженням з головним розпорядником, через якого вона одержує бюджетні кошти;

2.2.6. фінансування робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд згідно з бюджетним законодавством;

2.2.7. організація внутрішнього контролю за цільовим та ефективним використанням бюджетних коштів, що надходять на розвиток мережі і утримання автомобільних доріг загального користування, з урахуванням положень Бюджетного кодексу та інших нормативно-правових актів.

Допущення списання бюджетних коштів всупереч затвердженим постановою Уряду № 303 напрямам є порушенням предмету діяльності Служби та посадових обов'язків керівника Служби, що і було відображено в оскаржуваному наказі про звільнення.

Пунктом 4 Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області, затвердженого наказом Укравтодору від 18.07.2016 року № 197, начальник Служби несе відповідальність, зокрема, за стан та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування в регіоні, мобілізацію коштів та фінансування дорожніх робіт, відповідає за прогнозування та реалізацію державної політики стосовно розвитку та утримання існуючої мережі, автомобільних доріг загального користування в регіоні в межах фінансових ресурсів, що направляються на дорожнє господарство згідно із законодавством, відповідає за ефективне та цільове використання коштів, що надходять на фінансування дорожнього господарства згідно із законодавством, здійснює керівництво діяльністю Служби, несе персональну відповідальність за виконання покладених на Службу завдань, визначає ступінь відповідальності заступників начальника Служби і керівників структурних підрозділів, розпоряджається коштами в межах затвердженого Укравтодором кошторису витрат на утримання апарату Служби.

Водночас, через бездіяльність позивача кошти, які направлялись за конкретним призначенням та були передбачені чинним законодавством, були списані без встановлення для такого списання відповідних бюджетних призначень.

Судом не враховано, що посадові обов'язки позивача встановлені й п. 3.2. Положення про Службу, відповідно до якого Служба зобов'язана організовувати мобілізацію коштів на фінансування дорожніх робіт відповідно до законодавства та надавати Укравтодору оперативну інформацію, зокрема, про виконання завдань з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, мостів та інших штучних споруд.

Водночас, наявність судових рішень про стягнення бюджетних коштів, які вступили в законну силу, та відповідно до яких не визначено бюджетні призначення у постанові Уряду №303, а також відсутність оперативного інформування про такі рішення - свідчить про бездіяльність щодо виконання реальних завдань та заходів, що були визначені вказаною постановою Кабінету Міністрів України та неефективність використання бюджетних коштів.

Бездіяльність, службова недбалість та халатне відношення до своїх посадових обов'язків начальника САД у Донецькій області, що полягають у відсутності ефективних дій по використанню бюджетних коштів в частині бездіяльності юридичної служби підприємства по оскарженню судових рішень, відсутності інформування Укравтодору про наявність та набуття законної сили зазначеними рішеннями суду, призвели до стягнення коштів у сумі 23, 9 млн. грн.

Судом дана неправильна правова оцінка фактичним обставинам, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та є порушенням норм процесуального права;

2) суд дійшов необгрунтованого висновку про те, що Укравтодором пропущено строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Початком перебігу строку накладення дисциплінарного стягнення суд вважає 25.01.2018 року, тобто дату вказану на довідці про результати аналізу окремих питань використання бюджетних коштів САД у Донецькій області у 2017 році.

Однак ця довідка не свідчить про те, що 25.01.2018 року факт порушення виявив саме власник або уповноважений ним орган, так як на відповідній довідці не міститься адресата, який уповноважений приймати відповідне рішення щодо дисциплінарного проступку, резолюції керівника, яка б свідчила про те, що він дізнався про вказані у довідці порушення.

В порушення пунктів 15, 34, 35, 82 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 30.11. 2011 року № 1242, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, довідка, на яку посилається суд, не містить обов'язкових реквізитів службового документа, зокрема, реєстраційного індексу та адресата (керівника установи), дати надходження, резолюції керівника. Оскільки ця довідка не відповідає вимогам визначеним законодавством для службових документів, вона не має юридичної сили та не може бути використана судом як доказ дати виявлення проступку.

Саме доповідна заступника начальника Відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року №11-11-19, яка відповідала встановленим законом вимогам, та пояснення ОСОБА_2 стали підставами для наказу Державного агентства автомобільних доріг України від 05.03.2018 року № 65-к "Про звільнення ОСОБА_2.".

Відповідно до частини 1 статті 1471 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Тобто, виявити відповідний проступок також має відповідний орган (Голова Укравтодору), що має право на звільнення позивача.

Отже, моментом виявлення проступку, за який було звільнено позивача, є 28.02.2018 року і відповідно строк застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_2 дотримано;

3) доводи позивача про те, що у доповідній заступника начальника Відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року № 11-11-19 містяться лише припущення та власна думка посадової особищодо можливості оскарження рішення суду і повернення коштів на рахунок Укравтодору, є безпідставними.

На виконання наказу Укравтодору від 23.01.2018 року № 12 "Про проведення аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році" комісією у складі: начальника Відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_6, заступника директора Департаменту планово - фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_15, начальника Відділу правового забезпечення ОСОБА_8, головного спеціаліста з антикорупційної роботи ОСОБА_9, проведено аналіз причин та наслідків допущення списання ГУ ДКС у Донецькій області наприкінці 2017 року за рішеннями суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн.

За результатами аналізу комісією складено та підписано довідку від 25.01.2018 року, за результатами якої заступником начальника Відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 поінформовано в.о. голови Укравтодору ОСОБА_11 доповідною від 28.02.2018 року № 11-11-19 для прийняття відповідного управлінського рішення. Так, доповідною повідомлено про порушення бюджетного законодавства з боку керівництва САД у Донецькій області, а саме, що САД у Донецькій області мала можливість не допустити списання ГУ ДКС у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" коштів у сумі 23,9 млн. грн. у разі своєчасного оскарження та повідомлення службових осіб Укравтодору щодо наявності таких судових рішень, що надало б можливість не проводити платіжне доручення на спрямування коштів, або шляхом повернення коштів на рахунок Укравтодору 26 та 27 грудня своїм платіжним дорученням.

Ключовим у цьому випадку є саме інтереси підприємства, які, серед іншого, полягають у ефективному використанні бюджетних коштів, недопущення їх втрати, запобіганні усіма способами порушенням бюджетного та іншого законодавства та захисті майнових інтересів підприємства;

4) висновок суду, що Укравтодором порушено процедуру звільнення, а саме, що ОСОБА_2 звільнено без погодження Донецької обласної державної адміністрації, є необґрунтованим.

Статтею 40 КЗпП України передбачено вичерпний перелік підстав та умов, за яких працівник може бути звільнений за ініціативою роботодавця. КЗпП України не містить посилань на будь-які законодавчі або інші нормативно-правові акти, які б регулювали процедуру звільнення працівника інакше, ніж це визначено статтями 40 - 41 КЗпП України.

Кабінет Міністрів України постановою від 09.10.2013 року № 818 затвердив "Порядок погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади" (далі - Порядок).Однак, цей Порядок не містить жодних норм, які б регулювали правові наслідки непогодження пропозиції щодо звільнення керівника підприємства, а тим більше - правові наслідки відсутності звернення центрального органу виконавчої влади до голови відповідної облдержадміністрації щодо погодження звільнення керівника державної установи (підприємства, організації), яка перебуває у віданні відповідного органу. Більше того, у зазначеному Порядку відсутні приписи щодо можливості визнання нечинним (незаконним) відповідного рішення центрального органу виконавчої влади про звільнення керівника підприємства (установи організації) у разі, якщо такий орган не дотримався процедури, визначеної в Порядку.

Порядок, як підзаконний акт, що має відповідати нормам КЗпП України, який є спеціальним законодавчим актом та має вищу юридичну силу, суперечить зазначеному Кодексу та встановлює додаткові вимоги до звільнення працівника, які не передбачені Кодексом. Тобто, у спірних правовідносинах застосуванню підлягає виключно акт вищої юридичної сили (КЗпП України), який є спеціальним по відношенню до усіх інших нормативно-правових актів з питань регулювання трудових відносин, в тому числі й при призначенні та звільненні працівників (керівників). Отже, посилання суду першої інстанції на положення Порядку суперечить нормам КЗпП.

Укравтодор листом від 05.03.2018 року № 729/1/12-7 повідомив голову Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_12 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2 та про звільнення ОСОБА_2, надав копії наказів Укравтодору від 11.10.2017 року № 226-ВДС "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2" та від 05.03.2018 року № 65-к "Про звільнення ОСОБА_2.".

З урахуванням викладеного вважають, що оскаржуваний позивачем наказ Укравтодору від 05.03.2018 року № 65-к про звільнення прийнятий відповідачем в межах компетенції, за наявності відповідних правових підстав та з дотриманням встановленої законом процедури (а.с. 133-148).

Копії апеляційної скарги Державного агентства автомобільних доріг України позивачем ОСОБА_2 та відповідачем - Службою автомобільних доріг у Донецькій області отримані: позивачем - 02 серпня 2018 року, відповідачем - Службою автомобільних доріг у Донецькій - 31 липня 2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 164, а.с. 178).

Письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України ні позивачем, ні Службою автомобільних доріг у Донецькій області не надано.

Службою автомобільних доріг у Донецькій області до апеляційного суду направлені пояснення щодо апеляційної скарги (вих. № 01.3 - 1374 від 03.08.2018 року), в яких Служба посилається на те, що відповідно до пунктів 1.7, 4.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області питання умов праці та розміру оплати праці керівника Служби, його призначення на посаду та звільнення з неї, за погодженням з відповідними органами виконавчої влади, є прерогативою Державного агентства автомобільних доріг України - Укравтодору (центральний орган виконавчої влади) в особі голови Укравтодору. Позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання звільнення незаконним. Службою надано пояснення та відповідні розрахунки з цього приводу у відзиві на позовну заяву від 28.04.2018 року за № 01.3 - 813 (а.с. 165). Докази надсилання цих пояснень іншим учасниками справи до них не додано.

Відповідно до частини 3 ст. 360 ЦПК України (тут і далі в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, яка діє з 15 грудня 2017 року) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду представник Державного агентства автомобільних доріг України - адвокат Лесик М.А., який діє на підставі довіреності № 1049/1/10 - 12 від 11.04.2018 року (а.с. 149) та брав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через Деснянський районний суд м. Києва, доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 та його представник - адвокат ОСОБА_13, представник Служби автомобільних доріг у Донецькій області у судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Повістки - повідомлення про розгляд справи 22 серпня 2018 року і позивач ОСОБА_2, і відповідач - Служба автомобільних доріг у Донецькій області отримали 14 серпня 2018 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 179 - 180).

Представник позивача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_13, який діє на підставі ордера серії ДН № 000 від 22.08.2018 року (а.с. 190), надіслав заяву про розгляд справи 22.08.2018 року у його та позивача відсутність (а.с. 185 - 186).

Представник Служби автомобільних доріг у Донецькій області суд про причини неявки у судове засідання не повідомив і відповідно до частини 3 ст. 131 ЦПК України вважається, що він не з'явився у судове засідання без поважних причин.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, оскільки відповідно до частини 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника Укравтодору, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України задоволенню не підлягає. До таких висновків апеляційний суд дійшов, виходячи з наступного:

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Згідно пунктів 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема, за пунктом 3 ст. 40 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника (п. 22).

За передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (ст. 151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року (п. 23).

Тобто, при звільненні працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України підприємство має навести конкретні факти допущеного працівником невиконання трудових обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які і коли проступки вчинив працівник після застосування до нього заходів дисциплінарного чи громадського стягнення.

З матеріалів справи встановлено, що наказом в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України від 11.10.2017 року № 226-ВДС ОСОБА_2 було оголошено догану за неналежне виконання службових обов'язків, передбачених п. 4.2 Положення про служби у відповідних областях, що призвело до стягнення коштів з рахунків Служби (а.с. 69). Зазначений наказ позивачем не оспорювався та не оспорюється у цій справі і відповідно до ст. 151 КЗпП України зазначене дисциплінарне стягнення у вигляді догани станом на 05.03.2018 року (на час звільнення позивача) мало юридичну силу.

Наказом в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України від 05.03.2018 року № 65-к ОСОБА_2 звільнено 05.03.2018 року з посади начальника Служби автомобільних доріг на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення), а саме, допущення списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області наприкінці 2017 року за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. всупереч затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 303 "Деякі питання використання у 2017 році коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" цільовим напрямам в Службі автомобільних доріг у Донецькій області (а.с. 68). Підставами для звільнення у наказі зазначено: наказ Укравтодору від 11.10.2017 року № 226-ВДС "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2.", доповідна заступника начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року № 11-11-19, пояснення ОСОБА_2 (а.с. 68).

Звільненню позивача передував аналіз причин та наслідків списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішеннями суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн.:

1) наказом в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України від 23.01.2018 року № 12 "Про проведення аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році": 1) відділу внутрішнього аудиту та аналізу (ОСОБА_17.), департаменту планово - фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності (ОСОБА_18.), відділу правового забезпечення (ОСОБА_19.), головному спеціалісту з антикорупційної роботи (ОСОБА_16.) було наказано забезпечити проведення в термін з 23.01.2018 року по 26.01.2018 року аналізу окремих питань фінансово - господарської діяльності, а саме, причин та наслідків допущеного списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішеннями суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. всупереч затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 303 "Деякі питання використання у 2017 році коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" цільовим напрямам в Службі автомобільних доріг у Донецькій області; 2) для проведення аналізу було створено комісію у складі: ОСОБА_6 (начальник відділу внутрішнього аудиту та аналізу Державного агентства автомобільних доріг України, керівник групи); ОСОБА_7 (заступник директора Департаменту планово - фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності - начальник відділу видатків дорожнього господарства Державного агентства автомобільних доріг України); ОСОБА_8 (начальник відділу правового забезпечення Державного агентства автомобільних доріг України); ОСОБА_9 (головний спеціаліст з антикорупційної роботи Державного агентства автомобільних доріг України; 3) комісії за результатами аналізу було наказано скласти довідку та підготувати рекомендації, які подати на розгляд керівництву для прийняття відповідних рішень (а.с. 82 - 83);

2) за наслідками перевірки комісією складено довідку від 25.01.2018 року про результати аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році, згідно якої в ході аналізу встановлено, що Службою автомобільних доріг у Донецькій області допущено списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішеннями суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23855582,3 грн. залучених під державні гарантії, яке не відповідає цільовим напрямам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 303 "Деякі питання використання у 2017 році коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" (зі змінами, затвердженими постановами КМУ від 27.09.2017 року № 813, від 15.11.2017 року № 956).

Так, Державною казначейською службою України 26.12.2017 року на рахунок Служби автомобільних доріг у Донецькій області спрямовані кредитні кошти у сумі 33 613 741,84 грн. Кошти спрямовувалися за платіжними дорученнями, підготовленими на підставі поданих до відділу видатків дорожнього господарства реєстрів договорів з підрядниками, які виконують роботи з будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення за рахунок коштів, залучених Укравтодором у попередні роки під державні гарантії відповідно до наказу Укравтодору від 19.05.2017 року № 167 "Про подання у 2017 році документів для оплати робіт з будівництва, реконструкції, капітального та поточного середнього ремонту автомобільних доріг загального користування і придбання дорожньої техніки та обладнання для дочірніх підприємств ПАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" за рахунок коштів, залучених Укравтодором у попередні роки під державні гарантії".

Відповідно до додатку 1 до постанови КМУ від 29.03.2017 року № 303 на фінансування об'єктів поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення передбачалося спрямувати за поданим реєстром від 19.12.2017 року № 3 кошти у сумі 39 641 798,38 грн., а саме: 1) на виконання наказу господарського суду Донецької області від 04.09.2017 року по справі № 905/835/17 на користь ТОВ "Данком" 15 447 772,27 грн.; 2) на виконання наказу господарського суду Донецької області від 20.11.2017 року по справі №905/668/17 на користь ТОВ "Данком" 6 889 055 грн.; 3) на виконання наказу господарського суду Донецької області від 13.11.2017 року по справі № 905/1321/17 на користь ДП "Донецький облавтодор" 1 619 218,37 грн.; 4) на виконання наказу господарського суду Донецької області від 10.10.2017 року по справі № 905/2155/17 на користь ДП "Донецький облавтодор" 15 685 752,74 грн.

Відповідно до додатку 2 до постанови КМУ від 29.03.2017 року № 303 на фінансування об'єктів капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного і місцевого значення передбачалося спрямувати за поданими реєстрами від 19.12.2017 року № 14, 15 та від 22.12.2017 року № 17 кошти у сумі 3 904 390,57 грн., у тому числі: ТОВ "Атлас СМД Україна" - 2 532 770,78 грн.; ТОВ "Впроваджувальне підприємство "Мост - 1" - 925 868,17 грн.; ТОВ "Інститут проектування інфраструктури транспорту" - 294 613 грн.; Службі автомобільних доріг у Донецькій області на утримання - 10 186,77 грн.; ДП "Дорцентр" - 34 704,46 грн.; ТОВ "Впроваджувальне підприємство "Мост" - 9 339,88 грн.

За поясненнями САД у Донецькій області на рахунок Служби № 8630 26.12.2017 року надійшли кредитні кошти у сумі 33 613 741,84 грн. Фінансові зобов'язання по виконаним роботам на об'єктах, затверджених постановою КМУ від 29.03.2017 року № 303 (зі змінами) відповідно до додатку 2, на загальну суму 4 847,7 тис. грн. надані Службою на реєстрацію в Головне управління Державної казначейської служби у Донецькій області через систему дистанційного обслуговування 26.12.2017 року. Головне управління Державної казначейської служби у Донецькій області зареєструвало ці зобов'язання 28.12.2017 року та одночасно надало два повідомлення № 07.2-16/3767 та № 07.2-16/3768 про проведення безспірного списання коштів у сумах 12 305 248,71 грн. та 11 550 333,59 грн. відповідно (3% річних, інфляційні витрати та судовий збір) на виконання рішень господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справах № 905/1506/17, № 905/1507/17 про стягнення грошових коштів на користь ПП "АБЗ". Службою автомобільних доріг було підготовлено листи від 28.12.2017 року № 01.2-3154 та № 01.2-3155 із запереченнями щодо такого стягнення у зв'язку із відсутністю затверджених бюджетних призначень.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справах №905/1506/17, № 905/1507/17 про стягнення грошових коштів на користь ПП "АБЗ" Службою були оскаржені в апеляційному порядку, але постановами Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2017 року та від 18.12.2017 року були залишені без змін.

Постанови Донецького апеляційного господарського суду у справах № 905/1506/17, №905/1507/17 були прийняті 05.12.2017 року та 18.12.2017 року, про що Служба автомобільних доріг мала можливість повідомити посадових осіб Укравтодору.

Зазначені постанови Донецького апеляційного господарського суду у справах №905/1506/17, № 905/1507/17 від 05.12.2017 року та від 18.12.2017 року Службою не були оскаржені у касаційному порядку та відповідно рішення судів першої інстанції набрали законної сили 26.12.2017 року та 08.01.2018 року. Своєчасне подання касаційної скарги та заяви про зупинення виконання рішення Службою автомобільних доріг у Донецькій області могло б призвести до прийняття рішення судом касаційної інстанції на користь Служби або зменшення розміру стягнення, а загалом відтермінувало би набрання законної сили рішеннями суду першої інстанції та списання коштів з рахунку Служби у разі задоволення судом клопотання про зупинення виконання рішення суду попередніх інстанцій.

Комісія дійшла висновку, що Службою автомобільних доріг у Донецькій області було грубо порушено вимоги Бюджетного кодексу України та не подано касаційної скарги та заяви про зупинення виконання рішення суду, що призвело до списання з рахунків служби 23 855 581,60 грн. Списання коштів з рахунку Служби було неправомірним, оскільки згідно п/п 8 п. 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України списання коштів може здійснюватися виключно з часу встановлення щодо таких видатків бюджетних призначень. Служба автомобільних доріг мала можливість не допустити списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП АБЗ коштів у сумі 23,9 млн. грн. у разі своєчасного оскарження та повідомлення службових осіб Департаменту планово - фінансової діяльності щодо наявності таких судових рішень, що надало б можливість не проводити платіжне доручення на спрямування коштів або шляхом повернення коштів на рахунок Укравтодору 26 або 27 грудня своїм платіжним дорученням.

Як наслідок, залишилися неоплаченими роботи, зазначені у реєстрах від 19.12.2017 року №14, № 15 та від 22.12.2017 року № 17 на суму 3 904 390,57 грн. та судові рішення, які були включені до додатку 1 постанови КМУ № 303 реєстром № 3 від 19.12.2017 року у сумі 39 641 798,38 грн.

Керівництвом Служби автомобільних доріг систематично грубо порушено бюджетне законодавство, що призвело до негативних наслідків у вигляді списання з рахунку Служби бюджетних коштів у сумі 23 855 581,60 грн. (а.с. 84 - 88).

Згідно доповідної записки заступника начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 на ім'я в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України від 28.02.2018 року № 11-11-19 на виконання наказу Укравтодору від 23.01.2018 року № 12 "Про проведення аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році" проведено аналіз причин та наслідків допущенного списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області наприкінці 2017 року за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. та встановлено, що Служба автомобільних доріг у Донецькій області мала можливість не допустити списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" коштів у сумі 23,9 млн. грн. у разі своєчасного оскарження та повідомлення службових осіб Департаменту планово - фінансової діяльності щодо наявності таких судових рішень, що надало б можливість не проводити платіжне доручення на спрямування коштів або шляхом повернення коштів на рахунок Укравтодору 26 або 27 грудня своїм платіжним дорученням. Як наслідок, залишилися неоплаченими роботи, зазначені у реєстрах від 19.12.2017 року № 14, № 15 та від 22.12.2017 року № 17 на суму 3 904 390,57 грн. та судові рішення, які були включені до додатку 1 постанови КМУ № 303 реєстром № 3 від 19.12.2017 року у сумі 39 641 798,38 грн. Керівництвом Служби автомобільних доріг систематично грубо порушено бюджетне законодавство, що призвело до негативних наслідків у вигляді списання з рахунку Служби бюджетних коштів у сумі 23 855 581,60 грн. (а.с. 70-71). В доповідній зазначено, що до неї додається довідка про результати аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році (а.с. 70-71).

В матеріалах справи відсутні розрахункові документи, на підставі яких 28.12.2017 року Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області здійснено безспірне списання з рахунків Служби на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. на підставі двох рішень господарського суду.

Проте представник Укравтодору визнає, що таке списання було здійснено Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області безспірно:

- за рішенням господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справі №905/1506/17, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2017 року, яким зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ПП "АБЗ" стягнуто 11 379 639,00грн.;

- за рішенням господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справі №905/1507/17, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.12.2017 року, яким зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ПП "АБЗ" стягнуто 12 123 397,80грн.

Відповідно до частини 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім того, про це безспірне списання грошових коштів зазначено у довідці про результати аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році, яка складена та підписана членами комісії 25.01.2018 року.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначає "Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845.

Згідно п. 2 зазначеного Порядку, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин в грудні 2017 року:

безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів;

боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства;

виконавчі документи - оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України "Про виконавче провадження".

Тобто, безспірне списання - це виконання рішень судів про стягнення коштів без згоди боржників, зокрема у цій справі, без згоди Служби автомобільних доріг, на підставі виконавчих документів, яким у цій справі є накази, видані господарським судом Донецької області на виконання рішень цього суду від 18.10.2017 року.

Відповідно до п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно зазначеного Порядку стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку (заяву про виконання рішення; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності) (п. 24 Порядку).

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів за його платіжними дорученнями здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

У разі наявності у боржника окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника (виконання рішень суду про стягнення коштів з боржника) здійснюється лише за цією бюджетною програмою (п. 25 Порядку).

Безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).

Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку (п. 26 Порядку).

Орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків.

У повідомленні також зазначаються строк подання боржником інформації, пов'язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п'яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника (п. 28 Порядку).

У разі коли за визначеними органом Казначейства кодами програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (кодами тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику вимогу щодо необхідності вжиття боржником заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Якщо у боржника недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.

Боржник зобов'язаний протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органові Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.

Безспірне списання коштів з рахунків боржника здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань.

На період виконання вимоги орган Казначейства відкладає безспірне списання коштів та здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України (п. 31 Порядку).

Після здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника:

1) орган Казначейства готує відповідне повідомлення у двох примірниках, один з яких залишається в органі Казначейства, другий видається боржникові разом з випискою з рахунків;

2) боржник упорядковує свої зобов'язання та приводить зареєстровані в органі Казначейства бюджетні зобов'язання у відповідність з бюджетними асигнуваннями, а також вносить у разі потреби зміни до кошторису спеціального фонду в частині власних надходжень.

У разі невиконання боржником зазначених вимог орган Казначейства може застосовувати заходи впливу відповідно до Бюджетного кодексу України (п. 34 Порядку).

Отже, зазначення в наказі про звільнення від 05.03.2018 року № 65-к про те, що ОСОБА_2 допустив списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. всупереч затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 303 цільовим напрямам в Службі автомобільних доріг у Донецькій області, не ґрунтується на законі. Позивач обґрунтовано посилається на те, що списання грошових коштів з рахунку Служби автомобільних дорік у Донецькій області на виконання рішень господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року на загальну суму 23,9 млн. грн. було здійснено без його згоди відповідно до "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", який не передбачає з'ясування згоди боржника при здійсненні безспірного списання коштів на підставі виконавчих документів, виданих за рішеннями суду про стягнення коштів. Зазначений Порядок допускає безспірне списання грошових коштів в тому числі і за рахунок коштів спеціального фонду.

Відповідно до п. 15 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" дії органів Казначейства з виконання виконавчих документів можуть бути оскаржені до Казначейства або суду.

На час розгляду справи апеляційним судом доказів про те, що дії Головного управління Державної казначейської служби у Донецькій області щодо безспірного списання за рішеннями суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. визнані неправомірними, відповідачами не надано. Отже, доводи апеляційної скарги про те, що списання бюджетних коштів здійснено неправомірно, що допущення списання бюджетних коштів всупереч затвердженим постановою Уряду № 303 напрямам є порушенням предмету діяльності Служби та посадових обов'язків керівника Служби, є необґрунтованими.

Підпунктом 8 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України (Закон від 08.07.2010 року № 2456-VI) установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду, що передбачають списання коштів за видатками, бюджетні призначення щодо яких не визначені законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), підлягають оскарженню органами державної влади (органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування) в апеляційному, касаційному порядку.

Списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) на виконання рішень судів здійснюється з часу встановлення щодо таких видатків бюджетних призначень у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) або у змінах до них.

Згідно пунктів 1.1, 1.3, 1.4 Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області, яке затверджено наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 29.11.2016 року № 331, Служба автомобільних доріг у Донецькій області є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України; Служба є юридичною особою; Служба є неприбутковою організацією (а.с. 23 - 30). Отже, Служба не є органом державної влади, а тому посилання відповідача на порушення Службою і відповідно її начальником (позивачем) вимог підпункту 8 пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, який стосується дій органів державної влади, є безпідставним.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що рішення господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справах № 905/1506/17 та № 905/1507/17 про стягнення із Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ПП "АБЗ" 11 379 639,00 грн. та 12 123 397,80 грн. Службою автомобільних доріг у Донецькій області в апеляційному порядку оскаржувалися:

1) постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2017 року залишено без змін рішення господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справі №905/1506/17 про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ПП "АБЗ" 11 379 639,00 грн.

2) постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.12.2017 року залишено без змін рішення господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справі №905/1507/17 про стягнення зі Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ПП "АБЗ" 12 123 397,80 грн.

Відповідно до ст. 288 Господарсько-процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 3.10.2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017 року) касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Тобто, касаційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справі № 905/1507/17, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 18.12.2017 року, про стягнення із Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ПП "АБЗ" 12 123 397,80 грн. Служба автомобільних доріг у Донецькій області могла подати в строк до 08 січня 2018 року. Проте безспірне списання коштів відбулося 28.12.2017 року, тобто раніше, ніж спливав строк на касаційне оскарження, що спростовує висновки комісії, викладені у довідці від 25.01.2018 року, та відповідно доводи апеляційної скарги Укравтодора про те, що своєчасне подання касаційної скарги та заяви про зупинення виконання рішення Службою автомобільних доріг у Донецькій області могло б призвести до прийняття рішення судом касаційної інстанції на користь Служби або зменшення розміру стягнення, а загалом відтермінувало би набрання законної сили рішеннями суду першої інстанції та списання коштів з рахунку Служби у разі задоволення судом клопотання про зупинення виконання рішення суду попередніх інстанцій.

Відповідно до ст. 110 Господарсько-процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 року) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до ст. 105 Господарсько-процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017 року) постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Тобто, касаційну скаргу на рішення господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року у справі № 905/1506/17, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2017 року, про стягнення із Служби автомобільних доріг у Донецькій області на користь ПП "АБЗ" 11 379 639,00 грн. Служба автомобільних доріг у Донецькій області могла подати в строк до 25 грудня 2017 року. Станом на час безспірного списання коштів 28.12.2017 року така подана не була, що сторонами визнається. Проте будь-яка ймовірність того, що у разі подання Службою у строк до 25 грудня 2017 року касаційної скарги Вищим господарським судом України (до 14.12.2017 року) чи після 15.12.2017 року Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду станом на 28 грудня 2017 року буде вирішено питання про відкриття касаційного провадження та розглянуто клопотання про зупинення виконання рішення господарського суду Донецької області від 18.10.2017 року про стягнення коштів відсутня.

Тобто, позивач обґрунтовано посилається на те, що зазначення в довідці від 25.01.2018 року та в доповідній заступника начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року про те, що САД у Донецькій області "мала можливість не допустити списання на користь ПП "АБЗ" коштів у сумі 23,9 млн. грн." у разі своєчасного оскарження судових рішень у касаційному порядку є лише припущенням.

Посилання відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України в апеляційній скарзі, в доповідній начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року, в довідці про результати аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році від 25.01.2018 року на те, що Служба автомобільних доріг у Донецькій області мала можливість не допустити списання на користь ПП "АБЗ" коштів у сумі 23,9 млн. грн. у разі повідомлення службових осіб Департаменту планово - фінансової діяльності щодо наявності таких судових рішень, що надало б можливість не проводити платіжне доручення на спрямування коштів або шляхом повернення коштів на рахунок Укравтодору 26 та 27 грудня своїм платіжним дорученням, свідчить про намагання відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України уникнути виконання судових рішень та суперечить нормам статей 129, 1291 Конституції України, згідно яких обов'язковість судового рішення є однією з основних засад судочинства; судове рішення є обов'язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Відповідно до п. 31 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845, якщо у боржника недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, боржник зобов'язаний протягом одного місяця після надходження вимоги органа Казначейства надіслати органові Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ним з метою виконання судового рішення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність дисциплінарного проступку позивача, оскільки в наказі про звільнення від 05.03.2018 року, у довідці про результати перевірки від 25.01.2018 року та у доповідній заступника начальника відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року не зазначено в чому конкретно полягає невиконання або неналежне виконання позивачем своїх трудових обов'язків, визначених посадовою інструкцією, яке призвело до списання коштів з рахунку Служби за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. всупереч цільовим напрямам в Службі автомобільних доріг в Донецькій області, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 року № 303 "Деякі питання використання у 2017 році коштів, залучених, в попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" (які саме правомірні дії ним умисно не здійснено).

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем, як керівником організації, що є отримувачем бюджетних коштів, не було забезпечено здійснення таких видатків у суворій відповідності з тими заходами та напрямами, які визначені частиною 3 ст. 242, ст. 30 Бюджетного кодексу України та постановою Уряду від 29.03.2017 року № 303, яка детально розписує відповідні напрями фінансування дорожнього господарства в Донецькій області, що через бездіяльність позивача кошти, які направлялись за конкретним призначенням та були передбачені чинним законодавством, були списані без встановлення для такого списання відповідних бюджетних призначень, не ґрунтуються на законі, а саме, суперечать нормам "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників" щодо безспірного списання коштів з рахунків боржника. Працівник може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення винних дій, а не за невчинення неправомірних дій (дій щодо ухилення від виконання судових рішень).

Доводи апеляційної скарги про порушення позивачем вимог бюджетного законодавства внаслідок безспірного списання органом Казначейства грошових коштів за рішеннями суду є необгрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно з підпунктами 2.2.4 - 2.2.7 Положення про САД у Донецькій області предметом діяльності Служби є, зокрема, організація акумулювання коштів фінансування дорожнього господарства згідно з Законом України від 16.07.1999 року №986-ХІV "Про внесення змін до деяких законів України щодо фінансування дорожнього господарства" та Законом України про Державний бюджет на відповідний рік, інших фінансових ресурсів на ці цілі; визначення в межах її повноважень напрямів використання коштів, що надходять на розвиток мережі і утримання автомобільних доріг загального користування, за погодженням з головним розпорядником, через якого вона одержує бюджетні кошти; фінансування робіт з будівництва, реконструкції, ремонту та утримання мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та інших штучних споруд згідно з бюджетним законодавством; організація внутрішнього контролю за цільовим та ефективним використанням бюджетних коштів, що надходять на розвиток мережі і утримання автомобільних доріг загального користування, з урахуванням положень Бюджетного кодексу та інших нормативно-правових актів; що допущення списання бюджетних коштів всупереч затвердженим постановою Уряду № 303 напрямам є порушенням предмету діяльності Служби та посадових обов'язків керівника Служби, є необґрунтованими, оскільки безспірне списання грошових коштів з рахунків боржника не стосується дій з боку позивача, як начальника Служби, щодо використання коштів,що надходять на розвиток мережі і утримання автомобільних доріг.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Саме з цього виходить апеляційний суд, відповідаючи на аргументи Укравтодора щодо порушення позивачем бюджетного законодавства та своїх обов'язків щодо цільового та ефективного використання бюджетних коштів, що надходять на розвиток мережі і утримання автомобільних доріг.

Відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дисциплінарне стягнення до позивача застосовано з порушенням встановленого ст. 148 КЗпП України місячного строку з дня виявлення проступку. Списання коштів, за недопущення якого було звільнено позивача, роботодавцем було виявлено у січні 2018 року, у зв'язку з чим наказом в.о. голови Укравтодору від 23.01.2018 року № 12 була призначена перевірка причин та наслідків такого списання, за наслідками якої 25.01.2018 року складено "Довідку про результати аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році". Позивача звільнено з посади 05.03.2018 року, тобто через 1 місяць та 8 днів після проведення відповідної перевірки щодо наявності його вини у списанні грошових коштів у сумі 23,9 млн. грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що довідка від 25.01.2018 року в порушення пунктів 15, 34, 35, 82 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, яка затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 30.11. 2011 року № 1242, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, не містить обов'язкових реквізитів службового документа, зокрема, реєстраційного індексу та адресата (керівника установи), дати надходження, резолюції керівника, і відповідно ця довідка не має юридичної сили та не може бути використана судом як доказ дати виявлення проступку, що вона не свідчить про те, що 25.01.2018 року факт порушення виявив саме власник або уповноважений ним орган, так як на довідці не міститься резолюції керівника, яка б свідчила про те, що він дізнався про вказані у довідці порушення, є необґрунтованими.

По-перше, у відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 від 26.04.2018 року Укравтодор не оспорював дійсність довідки від 25.01.2018 року, а навпаки посилався на неї, як доказ вчинення позивачем проступку, за який на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення, та долучив цей доказ до відзиву (а.с. 55 - 66, а.с. 84 - 89).

По-друге, доповідна заступника начальника Відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5 від 28.02.2018 року №11-11-19, яку відповідач вважає датою виявлення проступку, складена саме на підставі оспорюваної ним довідки від 25.01.2018 року. Саме ця довідка є додатком до доповідної і на час її долучення до доповідної вона також не мала внутрішньої реєстрації і не має її на час розгляду справи судом, що підтверджується копією цієї довідки, яка була додана відповідачем - Укравтодором до відзиву на позовну заяву ОСОБА_2, який надійшов до Краматорського міського суду Донецької області 02.05.2018 року (а.с. 55 - 66, а.с. 84 - 89). Апеляційний суд вважає, що відсутність внутрішньої реєстрації довідки від 25.01.2018 року у документообороті (діловодстві) Укравтодору не є підставою вважати цей документ таким, що не має юридичної сили (є нікчемним), та не спростовує інформацію та висновки, які містить ця довідка, яка складена та підписана компетентною комісією на виконання наказу в.о. голови Укравтодору від 23.01.2018 року № 12.

Відповідно до частини 1 статті 1471 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до п. 4.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області, яке затверджено наказом Укравтодора від 29.11.2016 року № 331, начальник Служби призначається на посаду і звільняється з посади головою Укравтодору за погодженням з відповідними органами виконавчої влади (а.с. 23 - 30).

З матеріалів справи встановлено, що саме наказом в.о. голови Укравтодору від 23.01.2018 року № 12 "Про проведення аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році", тобто органом, якому надано право прийняття на роботу позивача, було доручено забезпечити проведення в термін з 23.01.2018 року по 26.01.2018 року аналізу причин та наслідків допущеного списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн.; для проведення аналізу було створено відповідну комісію, яка за результатами аналізу мала скласти довідку та підготувати рекомендації, які подати на розгляд керівництву для прийняття відповідних рішень (а.с. 82 - 83). Тобто, про списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. з рахунку Служби автомобільних доріг Державному агентству автомобільних доріг України і, зокрема, його керівнику, було відомо вже 23.01.2018 року, що підтверджується цим наказом. Контроль за виконанням цього наказу голова Державного агентства автомобільних доріг України залишив за собою (а.с. 82 - 83), а тому керівник Укравтодору мав контролювати виконання власних рішень і, зокрема, подання йому у визначений наказом строк - до 26.01.2018 року результатів аналізу причин та наслідків допущеного списання грошових коштів та подання йому рекомендації для прийняття відповідних рішень.

Призначена керівником Укравтодору перевірка причин та наслідків допущеного списання грошових коштів була здійснена у встановлений строк та за її наслідками комісією на виконання наказу в.о. голови Державного агентства автомобільних доріг України від 23.01.2018 року № 12 "Про проведення аналізу окремих питань використання бюджетних коштів Службою автомобільних доріг у Донецькій області у 2017 році" складено відповідну довідку від 25.01.2018 року (а.с. 84 - 88).

Доказів про те, що на виконання п. 4 наказу в.о. голови Укравтодору від 23.01.2018 року №12 комісія не подала її на розгляд керівництву для прийняття відповідних рішень, відповідачем суду не надано. До того ж керівник Державного агентства автомобільних доріг України мав відповідно до п. 6 наказу від 23.01.2018 року № 12 контролювати виконання цього наказу та з'ясувати у голови комісії результати його виконання.

До того ж, позивач обґрунтовано зазначає, що доповідна від 28.02.2018 року була подана на ім'я в.о. голови Укравтодору заступником начальника Відділу внутрішнього аудиту та аналізу ОСОБА_5, яка взагалі не входила до складу комісії та на яку наказом в.о. голови Укравтодору від 23.01.2018 року № 12 не покладався обов'язок щодо аналізу причин та наслідків допущеного списання Головним управлінням Державної казначейської служби у Донецькій області за рішенням суду на користь ПП "АБЗ" бюджетних коштів у сумі 23,9 млн. грн. та підготовки відповідних рекомендації керівництву для прийняття відповідних рішень.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що моментом виявлення проступку, за який було звільнено позивача, є 28.02.2018 року і відповідно строк застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення ОСОБА_2 дотримано, є необґрунтованими.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку і про те, що звільнення позивача в порушення ст. 36 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та п. 1.2.1 наказу Державного агентства автомобільних доріг України від 09.10.2012 року № 384 здійснено без погодження з Донецькою обласною державною адміністрацією.

Пунктом 1.2.1 наказу Укравтодора від 09.10.2012 року № 384 встановлено, що по Службах автомобільних доріг в областях призначення та звільнення начальника Служби здійснюється за погодженням з органами місцевої влади (а.с. 12 - 13).

Відповідно до п. 4.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області, яке затверджено наказом Укравтодора від 29.11.2016 року № 331, начальник Служби призначається на посаду і звільняється з посади головою Укравтодору за погодженням з відповідними органами виконавчої влади (а.с. 23 - 30).

Зазначені локальні нормативні акти узгоджуються з вимогам ст. 36 Закону України від 09.04.1999 року № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації", згідно якої керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, призначаються та звільняються з посад за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації, крім керівників установ, підприємств і організацій Збройних Сил та інших військових формувань України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, а також керівників навчальних закладів, що призначаються на посаду за умовами конкурсу (частина друга статті 36 із змінами, внесеними згідно із Законами України від 03.02.2004 року № 1412-IV, від 16.10.2012 року № 5459-VI, від 23.12.2015 року № 901-VIII).

Відповідно до п. 1.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Донецькій області, яке затверджено наказом Укравтодора від 29.11.2016 року № 331, Служба є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України (а.с. 23 - 30).

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, яке затверджено Указом Президента України від 13.04.2011 року № 456/2011, Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами.

Отже, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновку суду про те, що Укравтодором порушено процедуру звільнення, оскільки звільнення ОСОБА_2 не погоджено з головою Донецької обласної державної адміністрації, є необґрунтованими.

Дійсно, підстави та умови звільнення працівника за ініціативою роботодавця встановлені КЗпП України, зокрема, ст. 40, ст. 147 - 149 КЗпП України. Проте, ст. 36 Закону України від 09.04.1999 року № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації", який має таку ж юридичну силу, як і КЗпП України, є спеціальною нормою щодо звільнення керівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, яка передбачає, що звільнення таких керівників з посад здійснюється за погодженням з головою відповідної місцевої державної адміністрації.

"Порядок погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 року № 818 (далі Порядок погодження), прийнятий саме на виконання ст.36 Закону України від 09.04.1999 року № 586-XIV "Про місцеві державні адміністрації".

Доводи апеляційної скарги про те, що цей Порядок погодження не узгоджується з нормами КЗпП України, що цей Порядок погодження не містить норм, які регулюють правові наслідки непогодження пропозиції щодо звільнення керівника підприємства, а також правові наслідки відсутності звернення центрального органу виконавчої влади до голови відповідної облдержадміністрації щодо погодження звільнення керівника державної установи (підприємства, організації), яка перебуває у віданні відповідного органу, є необґрунтованими.

Відповідно до п. 10 "Порядку погодження з Головою Ради міністрів Автономної Республіки Крим, головами місцевих державних адміністрацій призначення на посади та звільнення з посад керівників підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади", який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2013 року № 818, наказ про звільнення керівник центрального органу виконавчої влади може видати лише у разі погодження головою місцевої держадміністрації пропозиції щодо погодження звільнення з посади керівника підприємства, такий наказ видається у дводенний строк після погодження пропозиції щодо звільнення. Копії наказу про звільнення з посади надсилаються протягом п'яти робочих днів після його видання до відповідної місцевої держадміністрації.

В наказі Укравтодора від 05.03.2018 року № 65-к про звільнення ОСОБА_2 відсутнє посилання на погодження звільнення з головою Донецької обласної державної адміністрації. На запит позивача Донецька обласна державна адміністрація листом від 23.03.2018 року повідомила, що лист - клопотання щодо погодження звільнення ОСОБА_2 з посади начальника Служби автомобільних доріг у Донецькій області до Донецької облдержадміністрації від Державного агентства автомобільних доріг України не надходило (а.с. 22).

Надсилання Укравтодором листом № 729/1/12-7 від 05.03.2018 року на адресу голови Донецької обласної державної адміністрації ОСОБА_12 копій наказів Укравтодора від 11.10.2017 року № 226-ВДС про застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення та від 05.03.2018 року № 65-К про звільнення ОСОБА_2 (а.с. 90), не є погодженням пропозиції щодо звільнення, яке відповідно до п. 10 Порядку погодження має здійснюватися до підписання наказу про звільнення.

Наслідки звільнення без законної підстави (без дотримання встановлених законом вимог) встановлені частиною 1 ст. 235 КЗпП України, згідно якої у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги Укравтодора про те, що звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП України є законним, а рішення суду не ґрунтується на вимогах закону, є необґрунтованими. Суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що звільнення позивача за п. 3 ст. 40 КЗпП України здійснено без законної підстави.

Доводи відповідача про неповне з'ясування судом обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими.

Відповідно до частини 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Поновлюючи позивача на роботі, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 06 березня 2018 року по 11 червня 2018 року (день ухвалення судового рішення) в розмірі 56 819,20 грн., виходячи з його заробітної плати за січень - лютий 2018 року, що передували звільненню.

Розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом першої інстанції здійснено у відповідності до пунктів 2, 8 "Порядку обчислення середньої заробітної плати", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Розрахунок середньоденного заробітку, наведений в оскаржуваному рішенні, відповідає наведеному Службою автомобільних доріг у Донецькій області у довідці про обчислення середнього заробітку ОСОБА_2 за період з 01.01.2018 р. по 28.02.2018 р. (а.с. 53).

Доводи відповідача щодо розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу в апеляційній скарзі відсутні.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу відповідача - Укравтодора необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В матеріалах справи є відомості лише щодо судових витрат по сплаті судового збору.

Згідно частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги Укравтодора без задоволення, а рішення суду - без змін, новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, не здійснюється, а сплачений з апеляційної скарги судовий збір у сумі 3 699,00 грн. покладається на відповідача - Державне агентство автомобільних доріг України, тобто відшкодуванню йому не підлягає.

Керуючись ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача - Державного агентства автомобільних доріг України залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Л.І. Соломаха

О.Д. Канурна

Ю.М. Мальований

Повне судове рішення складено 23 серпня 2018 року.

Головуючий суддя : Л.І. Соломаха