Справа № 161/9378/18
Провадження № 2/161/2778/18
У Х В А Л А

29 листопада 2018 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого - судді - Івасюти Л.В.

при секретарі - Маковецькій Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП «Банк», публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра»,треті особи, що не заявляють самостійних вимог Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби, Любомльський районний відділ державної виконавчої служби, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №415779 від 24.07.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, було накладено арешт на усе майно, що їй належить з метою виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2008р. про стягнення солідарно з неї на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 13 543,51 грн. Окрім того, відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №608808 від 01.03.2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_3, було накладено арешт на усе майно, що їй належить , з метою виконання рішення Любомльського районного суду Волинської області від 06.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ КБ «Надра» та на користь ЗАТ «ОТП Банк» заборгованості з розмірі 161 048,42 грн. Вказані виконавчі провадження були завершені. Станом на даний час, будь- яких невиконаних зобов'язань перед державною виконавчою службою та державою у неї немає, доказом чого є листи Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби та, Любомльського районного відділу державної виконавчої служби про відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо неї. Вважає, що вищевказані арешти не забезпечують виконання по жодному із проваджень, то арешт на все її майно і рахунки не несе жодних юридичних наслідків та не має сенсу. Окрім того, зазначає, що накладення арешту на майно та кошти порушує її права та позбавляє можливості вільно розпоряджатися належним майном. Зокрема, з 24.03.2005 року їй на праві власності належить автомобіль марки «ОРЕL VЕСТRА», днз АС2788АВ, номер кузова WОL0ZСF, який знаходиться у місті Луцьку.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить суд зняти арешт з майна, що їй належить, а саме: з автомобіля марки «ОРЕL VЕСТRА», днз АС2788АВ, номер кузова WОL0ZСF,зобовязати державного реєстратора внести відповідні записи до державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Позивач подала в суд заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно з якою позов підтримує.

Представник АТ «ОТП Банк» подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечує щодо задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши представлені в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №415779 від 24.07.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, було накладено арешт на усе майно, що належить ОСОБА_1 з метою виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 02.12.2008р. про стягнення солідарно з ОСОБА_4 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості в розмірі 13 543,51 грн.

Як випливає з матеріалів справи, відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №608808 від 01.03.2010 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Любомльського районного управління юстиції ОСОБА_3, було накладено арешт на усе майно, що належить ОСОБА_1 з метою виконання рішення Любомльського районного суду Волинської області від 06.10.2009 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ КБ «Надра» та на користь ЗАТ «ОТП Банк» заборгованості з розмірі 161 048,42 грн.

Судом встановлено, що на даний час, вказані виконавчі провадження завершені.

Як вбачається з листа Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 05.05.2018р. №22578-03-6-29/19, та листа Любомльського районного відділу державної виконавчої служби від 15.05.2018р. №5957-03-15-19/9 у державній виконавчій службі відсутні відкриті виконавчі провадження щодо позивача, та у Автоматизованій системі виконавчих проваджень , де боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, виконавчі провадження не перебувають.

Як встановлено судом, станом на день розгляду справи, невиконані зобов'язання позивача перед державною виконавчою службою відсутні.

Оскільки відкритих проваджень у державних виконавчих службах відносно ОСОБА_1 немає і вищевказані арешти не забезпечують виконання по жодному із проваджень, відтак, необхідність в їх існуванні відпала.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у звязку із закінченням виконавчого провадження.

Ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт майна, за відсутності реального виконання рішення, обмежує право власності позивача, а тому таке право підлягає захисту шляхом звільнення його з- під арешту, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Як слідує із змісту статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

У відповідності до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЕІС №268093, видано Ковельським МРЕВ 24.03.2005, позивач є власником автомобіля марки «ОРЕL VЕСТRА», днз АС2788АВ, номер кузова WОL0ZСF (а.с.7).

Таким чином, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «ОРЕL VЕСТRА», днз АС2788АВ, номер кузова WОL0ZСF, не є боржником за виконавчим провадженням, в рамках виконання якого накладено арешт на зазначений рухомий обєкт, та на час звернення із заявою до суду факт наявності обтяження майна у вигляді арешту, порушує право власності ОСОБА_5, внаслідок чого вона позбавлена права в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, право позивача підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна, з огляду на що суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, доведеними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 258- 259,263-268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 317, 319, 321, 328, 391, 392 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 18, 56, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з автомобіля марки «ОРЕL VЕСТRА», днз АС2788АВ, номер кузова WОL0ZСF, який на праві власності належить ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта

Волинської області