Справа № 640/7017/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Бородіної Н.М.,
за участі секретаря Кострової О.В.,
До суду надійшла позовна заява ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченої суми страхового відшкодування.
В судове засідання позивач не з»явився, представником позивача надано до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі в разі неявки відповідача.
Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.
Враховуючи клопотання представника позивача, суд вважає можливим провести слухання справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ УКРАЇНА» і ОСОБА_3 було укладено договір комплексного добровільного страхування приватного майна, загальної цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, транспортного засобу та багажу, що ним перевозиться наземних транспортних засобів № RZ 007374 від 14.05.2016 року, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля HYUNDAI Accent, державний реєстраційний номер НОМЕР_4.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований в ПрАТ СК «ПЗУ УКРАЇНА» автомобіль.
Відповідно до постанови Московського районного суду м. Харкова від 20.12.2016 року, ОСОБА_1 визнано винним в настанні вищевказаної ДТП.
Відповідно до Звіту № PZU/4013 від 10.01.2017 року вартість відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого автомобіля становить 7 311 грн. 32 коп.
Факт значеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 3747 від 25.04.2017 року.
На підставі статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду.
Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виникло право вимоги до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди в розмірі 6 811 гри. 32 коп.
Окрім того, як вбачається з витягу ЄЦБД МТСБУ на момент настання ДТП цивільно- правова відповідальність відповідача не була забезпечена полісом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.
Згідно із ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. організації і громадяни, діяльність яких пов»язана з підвищеною небезпекою для оточення (транспортні організації, промислові підприємства, будови, власники автомобілів та ін.), зобов?язані відшкодувати шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, якщо не доведуть, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).
Аналізуючи зазначені норми законодавства, роз»яснення, викладене в Постанові Пленуму Верховного Суду України, суд приходить до висновку про стягнення спричиненої матеріальної шкоди з відповідача, який на момент ДТП керував автомобілем та своїми діями завдав матеріальних збитків водію іншого автомобіля.
Судові витрати стягуються відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.М. Бородіна