Провадження№2/235/817/18
Справа №235/1168/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2018 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді : Величко О.В.,

при секретарі: Лебеденко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Мирноградвугілля» в особі Відокремленого Підрозділу шахта «Капітальна», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ДП «Мирноградвугілля» в особі Відокремленого Підрозділу шахта «Капітальна», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем по справі перебував у трудових відносинах з 01.08.2014 року по 08.02.2018 року., де працював в якості електрослюсаря підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті. Звільнений був на підставі ч. 2 ст. 40 КЗпП України через невідповідність виконуваній роботі за станом здоров»я. В процесі виконання робіт на підприємстві 18.11.2017 року з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого був поставлений діагноз: забій головного мозку 1 ступеню з лівобічною рефлекторно-пірамідною недостатністю, статико-коордінаторними порушеннями, посттравматичною аретеріальною гіпертензією, синкопальними станами, кризами симпато-адреналового напрямку, астено-невротичним синдромом, розтягнення зв»язочно-м»язового апарату шийного відділу хребта з посттравматичного цервіколгією м»язово-тонічним синдромом. Висновком МСЕК від 08.02.2018 року йому визначена втрата працездатності у розмірі 50% вперше та встановлена 3 група інвалідності, визначена потреба у додаткових видах допомоги-медикаментозне та оперативне лікування за наслідками трудового каліцтва. Позивач вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що після одержання травми, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, внаслідок втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Позивач вважає, що діями відповідачів по незабезпеченню безпечних умов праці йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 50000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, пов»яз ану з травмою на виробництві 50000 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, просив справу слухати без участі представника. ( а. с. 48,57).

Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без участі представника. ( а.с. 44).

Суд, вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 01.08.2014 року по 08.02.2018 року., де працював в якості електрослюсаря підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті.( а.с. 30-31).

Наказом № 02/182к від 08.02.2018 року звільнений був за п. 2 ст. 40 КЗпП України за станом здоров'я. ( а. с. 31).

18.11.2017 року позивача було травмовано на підприємстві, де він працював, при виконанні ним трудових обов»язків.

За наслідками розслідування нещасного випадку було видано акт за формою Н-1 № 18 від 22.11.2017 року, згідно якого позивач тілесне ушкодження: ЗЧМТ, струс тім»яно-лобної області зправа ( а.с. 18).

Висновком МСЕК від 08.02.2018 року йому визначена втрата працездатності у розмірі 50% вперше та встановлена 3 група інвалідності, визначена потреба у додаткових видах допомоги-медикаментозне та оперативне лікування за наслідками трудового каліцтва.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Законом України « Про охорону праці», а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров»я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»

Згідно пункту 27 статті 77 Закону України « Про Державний бюджет України на 2006 рік» та пункту 22 статті 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини третьої статті 34 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на 2006-2007 роки було призупинено.

Відповідно до змін, внесених до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, суд вважає, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов»язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що , у зв»язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив 50% професійної працездатності, внаслідок чого у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, мали місце послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров»я.

Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року « Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» пов'язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв'язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акти про розслідування нещасного випадку, рішення МСЕК про втрату працездатності, виписки із історії хвороби.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК від 08.02.2018 року, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237 КЗпП України, роз»ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на її відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що позивач визнаний інвалідом третьої групи, професійна працездатність у зв»язку з нещасним випадком на виробництві , втрачена на 50 %.

Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача ДП «Мирноградвугілля» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 22500 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ДП «Мирноградвугілля» на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору - в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 237-1 КЗпП України, ст.. 23 ЦК України, ст..ст.

ст.ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Мирноградвугілля» в особі Відокремленого Підрозділу шахта «Капітальна», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Мирноградського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ДП «Мирноградвугілля» в особі Відокремленого Підрозділу шахта «Капітальна» , яке знаходиться за адресою: м. Мирноград, вул. Соборна, 1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, моральну шкоду у розмірі 22500 грн.

Стягнути з ДП «Мирноградвугілля» в особі Відокремленого Підрозділу шахта «Капітальна» , яке знаходиться за адресою: м. Мирноград, вул. Соборна, 1, судовий збір 704,80 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги,відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2018 року.

Суддя: