РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2018 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шепеля К.А.,

за участю секретаря судового засідання Бондар С.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки , -

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з цим позовом, в якому вказала, що 23 березня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_2 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу спадкового майна, окрім іншого, входить право власності на земельну ділянку на території Почапинецької сільської ради площею 1,6863 га, кадастровий номер :04:000:0641, яка належала чоловіку на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №193525 від 25 серпня 2010 року, виданного на підставі розпорядження Жмеринської районної державної адміністрації №610 від 01 жовтня 2009 року. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивач дізналася, що 26 грудня 2016 року між померлим ОСОБА_2 та ТОВ «Поділля Латінвест» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, а 29 січня 2017 року Могилів-Подільською районною державною адміністрацією, як органом державної реєстрації було проведено державну реєстрацію речового права оренди даної земельної ділянки за ТОВ «Поділля Латінвест». Враховуючи те, що спірний договір оренди було укладено із померлим, тобто був відсутній факт волевиявлення сторонни договору на вчинення правочину, тому просить визнати його недійсним.

Позивач та її представник у судове засідання не зявились. Представник позивача подав заяву, згідно із якою позовні вимоги підтримав повністю та просив справу розглянути у відсутність сторони позивача.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Подав заяву, в якій позов визнав повністю та безумовно, просив справу розглянути у його відсутність.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 26 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 18 травня 2018 року (а.с.23).

Згідно з частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про оренду землі» об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини другої статті 207, пункту другого частини першої статті 208 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У письмовій формі належить вчиняти: правочини між фізичною та юридичною особою.

Згідно із частиною першою статті 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Частиною першою статті 215 Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог статті 200 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з вимогами частини першої статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 12, 13, 77, 78, 141, 142, 200,223, 247, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, на підставі статей 202, 203, 207, 210, 215 ЦК України, статей 13, 14, 16, 17 Закону України «Про оренду землі», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки задовольнити.

Визнати недійсним Договір оренди землі Земельної ділянки, яка знаходиться на території Почапинецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, кадастровий номер :01:000:0641, загальною площею 1,6863 га, укладений 26 грудня 2016 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест», зареєстрованого 29 січня 2017 року Могилів-Подільською районною державною адміністрацією Вінницької області.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.н. №, з державного бюджету витрати по сплаті судового збору у сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Латінвест» (вул. Островського, 24а, смт Браїлів Жмеринського району Вінницької області, , р/р 2371 у ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 32689), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ід.н. №, витрати по сплаті судового збору в сумі 352 (триста п'ятдесят дві) грн 40 коп.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії через Жмеринський міськрайонний суд.

Головуючий К.Шепель