Справа № 751/2410/17 Провадження № 22-ц/795/576/2018 Головуючий у I інстанції - Ченцова С. М. Доповідач - Губар В. С.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Шитченко Н.В.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго»

Відповідач -ОСОБА_2

Третя особа- ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2018 року, суддя Ченцова С.М.; місце ухвалення і дата складання повного тексту: 12 березня 2018 року, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ПАТ «Чернігівобленерго» звернулось з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнуто з відповідача як власника житлового приміщення за адресою АДРЕСА_1 компенсацію завданих збитків в сумі 6287 грн.15 коп. та 1600 грн. судового збору. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що при перевірці приладів обліку у помешканні відповідача було виявлено порушення п.48 Правил користування електроенергією для населення, що призвело до споживання необлікованої електричної енергії, про що складено акт про порушення №147130 від 11.04.2014 року та нараховано компенсацію понесених збитків в сумі 6287 грн.15 коп., яка відповідачем добровільно не сплачена.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28 лютого 2018 року у задоволенні позову ПАТ «Чернігіволенерго» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Чернігівобленерго» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Позивач наголошує, що акт про порушення складався саме в належному відповідачеві помешканні, що підтвердив свідок ОСОБА_4, який детально розповів обставини складання акту. Позивач вважає, що суд помилково послався на висновок експертизи від 16.01.2018, оскільки експертом не досліджувалось питання щодо можливості відповідача виконати рукописний текст у досліджуваних документах зміненим почерком, або перебувати у незвичайному стані під час вирішення документів. Також позивач стверджує, що розрахунок збитків виконаний відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006. Не погоджується позивач також із висновком суду про пропуск строку позовної давності, звертаючи увагу на те, що 27.08.2015 ПАТ «Чернігівобленерго» подавало позо до суду про стягнення збитків по даному акту, проте ним був невірно визначений відповідач. Також особою, що подала апеляційну скаргу, звертається увага суду на те, що 12.01.2017 року ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про реструктуризацію боргу і зазначив, що із порушенням згоден.

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем ОСОБА_2 не подавався.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції згідно ч.1 ст.368 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було доведено, що діями відповідача йому завдано збитків. Крім того, суд першої інстанції послався на пропуск позивачем строку позовної давності.

Такі висновки суду першої інстанції повністю відповідають матеріалам справи, є законними та обґрунтованими.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами по справі, що дійсно позивач, як енергопостачальник надавав послуги з постачання електроенергії за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору про користування електричною енергією, укладеного з ОСОБА_2, тобто між сторонами склалися правовідносини постачання та споживання електроенергії через приєднану мережу позивача.

Такі відносини між сторонами по справі регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електроенергією для населення, затвердженими Постановою КМУ від 26 липня 1999 р. N1357.

У відповідності зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу постачальник зобов'язується надавати споживачеві енергетичні ресурси, а споживач повинен оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися режиму їх використання.

При правовідносинах постачання та споживання електричної енергії сторони зобов'язані додержуватися Правил користування електроенергією для населення.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пункт 37 Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 26 липня 1999 р. N1357 вказує, що енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією.

Судом було встановлено, що 11 квітня 2014 року при контрольному обході домоволодінь споживачів електроенергії, працівниками Чернігівських міських електричних мереж ПАТ «Чернігівобленерго» була здійснена перевірка квартири АДРЕСА_1 та був складений акт.

Як зазначено у акті №147130 про порушення від 11.04.2014 року, у квартирі, власником якої є відповідач ОСОБА_2, був виявлений факт використання споживачем «штучного нуля» - додатково змонтованого контуру заземлення, що з'єднаний з «нульовим» проводом внутрішньо будинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника дає змогу безобліково споживати електричну енергію.

У відповідності з Правилами користування електроенергією для населення, затвердженими Постановою Кабінету міністрівУкраїни від 26 липня 1999 р. N1357, самовільне підключення - споживання електричної енергії без укладення з енергопостачальником договору про користування електричною енергією або підключення з порушенням цих Правил.

Пункт 53 вказаних Правил наголошує, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.

Один примірник акту вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акту свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представника енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Судом встановлено, що на підтвердження заявлених вимог позивачем був наданий акт про порушення №147130 від 11.04.2014 року, з якого убачається, що він складений та підписаний трьома представниками енергопостачальника за відсутності споживача ОСОБА_2 у присутності його сина ОСОБА_3, який є третьою особою у цій справі.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 16.01.2018 року № 5510/5511/17-24, проведеної судовим експертом Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, підпис в акті про порушення № 147130 від 11 квітня 2014 року, на схемі підключення електроустановок споживача, в акті про проведення робіт у побутового споживача - виконаний не ОСОБА_3.

Зазначений висновок експертизи позивачем ПАТ «Чернігівобленерго» не спростований, є чинним і апеляційний суд цей висновок приймає в якості належного і допустимого доказу у цій справі як такий, що виконаний експертом державної експертної установи, який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від надання висновку (а.с.104-111).

Отже, позивачем стосовно відповідача ОСОБА_2 акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення не складався і акт від 11 квітня 2014 р. ОСОБА_2 не підписував. Відтак, наданий суду акт про порушення № 147130 від 11 квітня 2014 р., складений щодо іншої особи, не може бути підставою для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд приймає до уваги рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 жовтня 2015 р. та ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2017 року, які мають законну силу та є преюдиціальними при вирішенні цієї справи (а.с. 48-49, 54-55).

З огляду на викладене, заявлені позивачем вимоги до ОСОБА_2, який є власником житлового приміщення та споживачем електроенергії у квартирі АДРЕСА_1, є необґрунтованими і задоволені бути не можуть.

Відповідно до вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не доведено суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що акт про порушення, акт про проведення робіт підписав ОСОБА_2 та що саме ОСОБА_5 поставив свій підпис на схемі підключення електроустановок споживача.

Належність підпису особи в акті про порушення не може підтверджуватися показами свідка ОСОБА_7, який здійснював перевірку та складав відповідний акт.

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини та дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ «Чернігівобленерго».

Доводи апеляційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом допущено порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Нових доказів чи обставин, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції та могли вплинути на рішення суду представником позивачем апеляційному суду не надано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглядаючи справу, відповідно до вимог 367 ЦПК України в межах розгляду справи судом першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, за наявними в справі доказами, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:Судді:

Повний текст складено 25 травня 2018 року