Єдиний унікальний номер 243/691/18 Номер провадження 22-ц/775/650/2018
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року

Єдиний унікальний номер 243/691/18

Номер провадження 22-ц/775/650/2018

Категорія 50

Апеляційний суд Донецької області в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - ОСОБА_3,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання

- за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2018 року, ухвалене суддею Мінаєвим І.М. в м. Слов'янську в приміщені Слов'янського міськрайонного суду Донецької області 16 лютого 2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2018 року до суду звернулась ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона є студенткою другого курсу Національного університету «Києво - Могилянської академії», денної форми навчання за державним замовленням, та потребує матеріальної допомоги, оскільки вона в даний час не працює, ніяких доходів в неї немає. Її мати - ОСОБА_4 не працює, але надає матеріальну допомогу.

Батьком позивача є відповідач ОСОБА_3. Матеріальної допомоги відповідач доньці не надає, хоча має таку можливість.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 части-ни усіх видів доходів відповідача, щомісячно, на період навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ро-ку.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено повністю. Стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_3, щомісячно, починаючи стягнення з 30.01.2018 року, до закінчення навчання, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Також з ОСОБА_3 стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

На вказане рішення ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2018 року скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 зазначив, що відповідно до вимог Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання до 23 років, при умові, що вони взмозі надавати матеріальну допомогу. Проте відповідач не має такої можливості, адже він є інвалідом третьої групи та його пенсія по інвалідності складає 1452 грн., що є меншим ніж прожитковий мінімум (з січня 2018 року - 1762 грн.). Інших доходів відповідач не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи проводиться без повідомлен-ня учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши ма¬теріали справи та перевірив-ши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, а оска¬ржуване рішення скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження позивача серія НОМЕР_1, виданого 07 грудня 1999 року Горлівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 8).

Відповідно до довідки № 358 від 22.11.2017 року, виданої деканом факультету Наці-онального університету «Києво - Могилянська академія» ОСОБА_2 дійсно є студент-кою 2 курсу факультету гуманітарних наук, денної форми навчання. Термін закінчення університету ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а. с. 9).

Згідно зі ст. 198 Сімейного кодексу України: батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку та сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України: якщо повнолітня дочка, син продов-жують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду про стягнення аліментів має той з ба-тьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосу-вання судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьків-ства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов'язок батьків утримува-ти повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (не-залежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фак-тів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продов-ження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При ухваленні рішення суд виходив з того, що наявність усіх вищезазначених юри-дичних фактів є доведеною, а тому є підстави для задоволення позову.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

До апеляційного суду ОСОБА_3 надав довідку Слов'янського об'єднаного управ-ління ПФУ № 25 від 7 березня 2018 року, з якої вбачається, що відповідач отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, є інвалідам 3 групи. Розмір пенсії з січня 2018 року складає 1452 грн. (а.с. 30).

Відповідно до довідки Державної фіскальної служби Словянської об'єднаної держа-вної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області від 26.03.2018 року щодо ОСОБА_3 за період з 1 кварталу 2017 року по 4 квартал 2017 року інформація про доходи відсутня (а.с. 45).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2018 року складає 1373 гривні.

При відрахуванні з пенсії ОСОБА_3 ? частини на виплату аліментів розмір його пенсії становитиме 1089 грн., що буде менше ніж прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність.

Інших доходів ОСОБА_3 не має.

Усе це свідчить про те, що відповідач не має можливості утримувати свою повнолі-тню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, адже інакше рівень йо-го доходів стане недостатнім навіть для задоволення власних життєвих потреб.

Таким чином є усі підставі для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результата-ми розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частко-во і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, судж апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення ска-суванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України резолютивна частина постанови суду апеляцій-ної інстанції повина містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розгля-дом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної ін-станції.

Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без роз-гляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи при зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_3 сплатив судовий збір у сумі 1057,20 грн., а позивач звільнена від сплати судово-го збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави, у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України, понесе-ні судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у ро-змірі 1057,20 грн. згідно квитанції № 111 від 6 квітня 2018 року.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд Донецької облас-ті, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 16 лютого 2018 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання відмовити.

Компенсувати ОСОБА_3 за рахунок держави, у порядку вста-новленому Кабінетом Міністрів України, понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 1057,20 грн. згідно квитанції № 111 від 6 квітня 2018 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Гапонов А.В.

Судді Новікова Г.В.

Никифоряк Л.П.