Справа № 694/521/18
провадження 2/694/288/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

30.05.2018 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сакун Д.І.

за участю секретаря судового засідання Матвієнко А,А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на гараж,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 13.11.2016 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на усе належне йому майно серед якого був гараж, розташований за адресою Черкаська обл., м. Звенигородка, вул. Червона, 91 Д. Відповідач по справі є донькою позивачки та померлого ОСОБА_3, і відповідно також спадкоємицею першої черги. Разом з тим позивач не змогла оформити свої права на вказаний гараж оскільки як виявилося на нього відсутні правоустановчі документи. Відповідно до рішення Звенигородської міської ради №529 від 15.12.2004р. за ОСОБА_4 визнано право власності на гараж, розташований за адресою Черкаська обл., м. Звенигородка, вул. Червона, 91 Д. Проте зареєструвати своє право у передбачений законом спосіб померлий не встиг.

Позивач ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на гараж, розташований за адресою Черкаська область, м. Звенигородка, вул. Червона, 91 Д в порядку спадкування за законом яке фактично належало померлому ОСОБА_3

В підготовче судове засідання позивач не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В підготовче судове засідання відповідач не з'явилася. Подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує.

Суд вважає, що справу можна розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що чоловіком позивача є ОСОБА_3., що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження ІІ-ЯК №0463274 від 19.07.1969р. (а.с.9)

Чоловік позивача помер 13.11.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Звенигородським відділом ДРАЦС ГУЮ у Черкаській області серії І-СР №288514 від 16.11.2016р. Актовий запис №280 (а.с.10).

Відповідач по справі є донькою позивача та померлого ОСОБА_3, а відтак спадкоємицею першої черги.

Позивач, користуючись правом спадкоємця, звернулася до державного нотаріуса Звенигородської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 М з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 Проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 14.07.2017р. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правоустановчих документів на даний гараж. (а.с. 22)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.10.2017р. позивач є власницею земельної ділянки за адресою Черкаська обл., м. Звенигородка, вул. Червона, 91 Д на якій розташований даний гараж (а.с. 19).

Відповідно до рішення Звенигородської міської ради №529 від 15.12.2004р. за ОСОБА_4 визнано право власності на гараж, розташований за адресою Черкаська обл., м. Звенигородка, вул. Червона, 91 Д (а.с.14). Дане рішення на час розгляду справи є чинним.

Відповідно до довідки КП ЧООБТІ від 03.07.2017р. право власності на гараж, розташований за адресою Черкаська обл., м. Звенигородка, вул. Червона, 91 Д за ОСОБА_3 не зареєстроване.

Як вбачається з копії спадкової справи інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини не зверталися, відтак спір між спадкоємцями відсутній.

Позивач являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є смерть власника, то первинна реєстрація права власності в такому випадку не може бути проведена на померлого, оскільки власник спадкового майна помер, то визначення належності зазначеного майна повинно проводитись шляхом визнання права власності за спадкоємцем, який подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини чи іншим чином має право на спадщину.

У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нормами ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом.

Відповідно до листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК).

Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, а тому після його смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачів підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 і так як померлий отримав рішення про визнання за ним права власності на спірний гараж, проте не встиг його зареєструвати у передбаченому законом порядку, вбачається обмеження прав позивача у можливості прийняття та належного розпорядження своїм спадковим майном, а тому враховуючи, що існують законні підстави для задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач визнала позов та не заперечує проти його задоволення, за таких обставин суд вважає, його таким, що ґрунтується на вимогах закону, відтак підлягає до задоволення, а невизнане право позивача захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на спадкове майно.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 76, 81, 82, 89, 200, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 247, 384, 1261, 1268, 1269 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (м. Звенигородка, вул. Х. Червоний, 95 А, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (м. Звенигородка, вул. Х. Червоний, 95 А, РНОКПП НОМЕР_2) про визнання права власності на гараж - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом а саме: на гараж, розташований за адресою Черкаська обл., м. Звенигородка, вул. Червона, 91 Д, що належав ОСОБА_3, який помер 13.11.2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.І. Сакун