Справа № 145/907/17
Провадження № 22-ц/772/806/2018
Головуючий у суді першої інстанції ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

З участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

Учасники справи:

боржник ОСОБА_3,

заявник - Центральний відділ державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2018 року, постановлену під головуванням судді Медяної Ю.В. у м. Вінниці о 16 год. 14 хв., зі складенням її повного тексту 23 лютого 2018 року,

у справі № 145/907/17 за поданням державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника - ОСОБА_3, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Подання мотивоване тим, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-5360/09 від 19.11.2015, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості в розмірі 50445,52 дол. США, що станом на 14.09.2009, за курсом НБУ, становить 403433,00 грн., 1700,00 грн. судового збору, та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

01 червня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження.

Боржником рішення суду не виконується, при цьому пенсію він не отримує, не працює, транспортні засоби за ним не зареєстровані.

Згідно договору іпотеки №1/58/210508 від 21 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого за реєстровим №2336, в іпотеці ПАТ «БМ Банк», який є стягувачем за вищезазначеним виконавчим провадженням перебуває земельна ділянка, площею 0,1830 га, кадастровий номер :02:002:0116, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Селище, вул. Ватутіна, 55 придбана боржником ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 травня 2008 року.

За умовами договору іпотеки ОСОБА_3 повинен оформити право власності на земельну ділянку шляхом отримання Державного акту на землю. Боржник право власності на земельну ділянку у встановленому законом порядку не зареєстрував, проте є фактичним власником цієї ділянки.

За наведених обставин державний виконавець просив суд надати дозвіл для звернення стягнення на вказану земельну ділянку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2018 року подання державного виконавця задоволено, звернуто стягнення на майно боржника ОСОБА_3, а саме: земельну ділянку, площею 0,1830 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :02:002:0116, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Селище, вул. Ватутіна, 55.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції боржник ОСОБА_3 посилаючись на невідповідність такої ухвали дійсним обставинам справи і вимогам закону, порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про направлення подання державного виконавця на новий розгляд до місцевого суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що розглядаючи подання державного виконавця про звернення стягнення на майно боржника, суд першої інстанції розглянув дане подання не в межах цивільної справи у якій було видано виконавчий лист №2-5360/09 та яка розглядалась Вінницьким міським судом Вінницької області, а відкрив нове провадження, хоча виконання рішення, ухвали суду є невідємною частиною судового процесу.

Судом не враховано, що 21.05.2008 між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1830 га, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Селище, вул. Ватутіна, 55. Однак скаржник не зареєстрував своє право власності на земельну ділянку та не отримав державний акт. Таким чином, суд першої інстанції не встановив коло осіб, не залучив до участі у справі усіх осіб, яких може стосуватись рішення у даній справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» ОСОБА_7 України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим ОСОБА_7, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Згідно пункту 8 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України, в редакції ОСОБА_7 № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника боржника ОСОБА_8, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2018 року вищевказаним вимогам ЦПК України відповідає.

Судом встановлено, що 19.11.2015 Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист №2-5360/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості в розмірі 50445,52 дол. США, що станом на 14.09.2009, за курсом НБУ, становить 403433,00 грн., 1700,00 грн. судового збору, та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення (а.с.4).

Відповідно до постанови державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_9 від 01.06.2016 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного вище виконавчого листа (а.с.3).

Постановою державного виконавця Центрального ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 від 23.01.2017 накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_3 (а.с.11-12).

Згідно відповідей Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України відомості про місце роботи, отримання пенсії, джерела отримання доходів, номери рахунків боржника ОСОБА_3 відсутні (а.с.13-16).

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 травня 2008 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №2328, ОСОБА_3 прийняв у власність земельну ділянку площею 0,1830 га, кадастровий номер :02:002:0116, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Селище, вул. Ватутіна, 55 (а.с.9-10).

Згідно договору іпотеки №1/58/210508 від 21 травня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого за реєстровим №2336, в іпотеці ПАТ «БМ Банк», який є стягувачем за вищезазначеним виконавчим провадженням, перебуває земельна ділянка, площею 0,1830 га, кадастровий номер 0:02:002:0116, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Селище, вул. Ватутіна, 55, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21 травня 2008 року.

З договору іпотеки вбачається, що ОСОБА_3 повинен оформити право власності на земельну ділянку шляхом отримання державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.5-8).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта, обтяження зареєстровані за договором іпотеки від 21.05.2008 на земельну ділянку, площею 0,1830 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер :02:002:0116, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Тиврівський район, с. Селище, вул. Ватутіна, 55, власником зазначений ОСОБА_3О.(а.с.18-19).

Згідно статті 1 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому ОСОБА_7 органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим ОСОБА_7, іншими законами та нормативно-правовими актами., прийнятими відповідно до цього ОСОБА_7, а також рішеннями, які відповідно до цього ОСОБА_7 підлягають примусовому виконанню.

Частиною 3 статті 50 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання рішень судів про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобовязань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем.

Відповідно до статті 54 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень ОСОБА_7 України «Про іпотеку».

Таким чином, державний виконавець вживав заходів по встановленню майна боржника ОСОБА_3 у спосіб визначений ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 4 статті 50 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» у разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно частини 10 статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Частиною 11 статті 440 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Визначальним при розгляді подання державного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку є лише факт невиконання рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не встановив коло осіб та не залучив до участі у справі усіх осіб, яких може стосуватись рішення у даній справі не заслуговують на увагу.

Не спростовують вірні висновки суду першої інстанції доводи представника боржника про те, що відсутні підстави для звернення стягнення на нерухоме майно, оскільки ОСОБА_3 є особою, яка проводить незалежну професійну діяльність, є адвокатом, а тому має певний дохід, що підтверджується податковими деклараціями про майновий стан і доходи.

Згідно положень частини 1 статті 18, частини 8 статті 19 ОСОБА_7 України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Судом встановлено, що 01.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51268780, ОСОБА_3 надавався строк для добровільного виконання рішення. Проте, боржник добровільно рішення суду не виконує, відповідно до вимог ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-XIV (в редакції, що діяла на час відкриття виконавчого провадження) не надав державному виконавцю достовірні відомості про свої доходи.

Таким чином, державному виконавцю не було відомо про наявність таких доходів боржника, а згідно відповідей Пенсійного фонду України, державної фіскальної служби України відомостей про місце роботи, отримання пенсії, джерела отримання доходів, номери рахунків боржника ОСОБА_3 відсутні (а. с. 13-16).

Отже, державний виконавець у порядку визначеному законом звернувся до суду з відповідним поданням, оскільки, в даному випадку, єдиним можливим засобом виконання судового рішення є звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, з метою подальшої його реалізації в рахунок погашення заборгованості.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2

Судді: (підпис) ОСОБА_10

(підпис) ОСОБА_11

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.