Номер провадження: 22-ц/785/4357/18
Номер справи місцевого суду: 520/7046/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевської Т.С.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2018 року про призначення судової експертизи в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом про стягнення матеріальної шкоди внаслідок залиття її АДРЕСА_1. На підтвердження своїх вимог позивач надав висновок №ЕD-2514-1-897.17 від 20.12.2017 р. про результати проведення будівельно-технічного експертного дослідження (а.с. 2-3), однак представник відповідача, не погоджуючись з вказаним висновком, подала клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 92-104).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2018 року клопотання задоволено частково та призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставлено наступні питання: - чи піддавалася квартира №АДРЕСА_2 залиттю 22.12.2016 р. з квартири №АДРЕСА_3, якщо так, то які пошкодження при цьому виникли і який розмір матеріальної шкоди таким залиттям завдано власнику квартири №АДРЕСА_2? Проведення експертизи доручено судовому експерту «Одеського науково-дослідницького центру експертних досліджень ім. Скибинського С.С. та провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта (а.с. 129).

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду від 13 лютого 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з апеляційною скаргою. Так апелянт зазначає, що виникають обґрунтовані сумніви щодо правомірності направлення справи на експертизу до судового експерта «Одеського науково-дослідницького центру експертних досліджень ім. Скибинського С.С., оскільки до сфери діяльності установи не відноситься діяльність у сфері права, зокрема діяльність експерта (а.с.132-135).

Відзив чи заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявленого клопотання про призначення експертизи в суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приймаючи процесуальне рішення в справі суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач звернувся до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, а сторона відповідача оспорює це, то для з'ясування обставин, що мають значення для справи вирішив задовольнити подане клопотання та призначити в справі судову будівельно-технічну експертизу. При цьому суд першої інстанції зазначив, що представник відповідача просила призначити таку експертизу в Одеському науково-дослідному інституті судових експертиз, однак, оскільки клопотання не вмотивовано необхідністю призначення експертизи саме у цій установі, то суд першої інстанції, в звязку з великою завантаженістю цієї експертної установи та зважаючи на час, упродовж якого справа перебуває у провадженні, з метою не допущення тяганини у справі, вирішив призначити її проведення судовим експертам «Одеського науково-дослідницького центру експертних досліджень ім. Скибинського С.С.».

Апеляційний суд Одеської області частково задовольняючи апеляційну скаргу вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 103 ЦПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Згідно із положеннями ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров'я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз відноситься до науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України. Натомість, Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибинського С.С. є приватним підприємством, та не належить до визначених ЗУ «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ. Апеляційний суд звертає увагу на те, що юридичний статус експертної установи сам по собі не впливає на рішення суду про направлення справи для проведення експертизи до такої установи, однак, за попередньою згодою сторін в справі або ж за недосягненням такої згоди на власний розсуд, що не заборонено цивільним процесуальним законодавство (зазначена вище ч. 3 ст. 103 ЦПК). Доказів того, що в процесі розгляду клопотання сторонами досягалась згода щодо експертної установи, якою буде проводитися експертиза, в матеріалах справи не міститься та суду апеляційної інстанції надано не було.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що матеріали цивільної справи не містять підтверджень щодо посилань суду першої інстанції на велику завантаженість Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, який, в звязку з цим, вирішив направити справу для виконання ухвали про призначення експертизи до Одеського науково-дослідницького центру експертних досліджень ім. Скибинського С.С., тобто вказаний висновок суду було зроблено передчасно без відповідного обґрунтування.

Таким чином, враховуючи вище наведене, матеріали та обставини цивільної справи, положення діючого цивільного процесуального законодавства суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу частково та на підставі ст. 379 ЦПК України направляє заяву про призначення експертизи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Апеляційний суд Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 лютого 2018 року скасувати. Заяву про призначення експертизи передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2018 року.

Суддя апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

17.05.2018 року м. Одеса