УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2018 року м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області в складі:

судді Єрмічової В.В.,

за участю секретаря судового засідання Переверзєвої Т.В., заявника ОСОБА_1, представника заявника адвоката ОСОБА_2, представника особи, дії якої оскаржуються - Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна боржника від 21 червня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області із вказаною скаргою, обґрунтовуючи тим, що відповідно до виконавчого листа Барського районного суду Вінницької області від 11 вересня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2006 року, і до досягнення дитиною повноліття, відкрито виконавче провадження. 18 липня 2017 року скаржник отримав копію постанови старшого державного виконавця Барського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 21 червня 2017 року про накладення арешту на житловий будинок, що розташований по вулиці Степана Руданського, буд. 28 в м. Бар Вінницької області та належить заявнику. Заявник вважає, що постанова старшого державного виконавця Барського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 від 21 червня 2017 року про накладення арешту на житловий будинок винесена з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить її скасувати.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2, яка діє згідно ордера та витягу з договору про надання правової допомоги від 27 липня 2017 року (а.с. 26, 27), скаргу підтримали та просили її задовольнити.

В судовому засіданні представник Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області старший державний виконавець Мориляк В.М., який діє на підставі довіреності від 30 березня 2018 року (а.с. 75), не заперечував проти задоволення скарги.

Заслухавши заявника, його представника, представника особи, дії якої оскаржуються, дослідивши письмові докази, які додані до скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Встановлено, що житловий будинок, що розташований по вулиці Степана Руданського, буд. 28 в м. Бар Вінницької області, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 Це підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, видано 9 серпня 1996 року виконавчим комітетом Барської міської Ради народних депутатів Вінницької області (а.с. 8).

Відповідно до виконавчого листа Барського районного суду Вінницької області від 11 вересня 2006 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 17 серпня 2006 року, і до досягнення дитиною повноліття. Це підтверджується копією виконавчого листа, видано Барським районним судом Вінницької області 11 вересня 2006 року (а.с. 9).

21 червня 2017 року старшим державним виконавцем Барського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про арешт майна боржника, а саме житлового будинку, що розташований по вулиці Степана Руданського, буд. 28 в м. Бар Вінницької області, тобто звернуто стягнення на єдине нерухоме майно боржника. Це підтверджується постановою про арешт майна боржника, видана 21 червня 2017 року старшим державним виконавцем Барського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 (а.с. 16).

Згідно з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 10533055 ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів станом на 1 січня 2017 року у розмірі 14024 гривні 35 копійок. Це підтверджується розрахунками заборгованості № 3187 від 31 травня 2016 року та № 1683 від 6 березня 2017 року, видані старшим державним виконавцем Барського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 (а.с. 13, 14).

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинна на момент вчинення виконавчих дій) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинна на момент вчинення виконавчих дій) у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинна на момент вчинення виконавчих дій) у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати становив 3200 гривень.

Відповідно до п. 2 Розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція) (в редакції, яка була чинна на момент вчинення виконавчих дій) при виконанні в примусовому порядку виконавчих документів про стягнення сум коштів, що перевищують пять мінімальних розмірів заробітної плати, виконавець у першу чергу перевіряє наявність коштів на рахунках боржника шляхом направлення відповідних запитів, а також перевіряє майновий стан боржника.

Згідно з положеннями ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також арешт може бути знятий за рішенням суду.

Встановлено, що заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника ОСОБА_1 станом на 1 січня 2017 року становила 14024 гривні 35 копійок. Виходячи з того, що дана сума не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати (3200*20=64000), державний виконавець не мав правових підстав звертати стягнення на єдине житло боржника, а саме на житловий будинок, що розташований по вулиці Степана Руданського № 28 в м. Бар Вінницької області.

Таким чином, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна боржника від 21 червня 2017 року є обгрунтованою, а тому скаргу слід задовольнити.

Керуючись ч. 1 ст. 321, ст. 391 ЦК України, частинами 1, 5, 7 ст. 48 , ст. 59, частинами 1, 2 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", п. 2 Розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України 2 квітня 2012 року № 512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802, на підставі ч. 1 ст. 321, ст. 447, частинами 1, 2 ст. 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити.

Постанову старшого державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна боржника від 21 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 10533055 визнати неправомірною.

Зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1, а саме житлового будинку, що розташований по вулиці Степана Руданського, буд. 28 в м. Бар Вінницької області, накладений постановою старшого державного виконавця Барського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4 про арешт майна боржника від 21 червня 2017 року у виконавчому провадженні № 10533055.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду.

Суддя