Справа № 580/2650/18
Номер провадження 2-о/580/106/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2018 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

при секретарі Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лебедин справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Білопільське обєднане управління Пенсійного фонду України Сумської області про встановлення факту перебування на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду зі заявою про встановлення факту, перебування особи на утриманні, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25.08.1979 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, який помер 12.07.2002 року. Після смерті чоловіка, заявниця звернулась до Білопільського обєднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про призначення пенсії у зв'язку із втратою годувальника. Однак, Білопільським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Сумської області було повідомлено про те, що заявниця не має документу, що підтверджує факт її перебування на утриманні чоловіка. Тому вона просила суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 12.07.2002 року.

Учасники справи в судове засідання не зявилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому заявник свої вимоги підтримав, представник заінтересованої особа проти задоволення позову не заперечив.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дана заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено наступне.

Із 25.08.1979 року ОСОБА_2, перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5) зареєстрованого Райбюро ЗАГС м. Лебедина Сумської області, актовий запис №169.

12.07.2002 року ОСОБА_3, помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть(а.с.6).

З 1993 року ОСОБА_2, не працює, у звязку з тим, що доглядає синів ОСОБА_4, та ОСОБА_5, які являються інвалідами І групи, і потребують постійного догляду.

До моменту смерті ОСОБА_2, 12.07.2002 року, подружжя проживало разом із дітьми за адресою: вул. Новопостроєна, 23, м. Лебедина, Сумської області, що підтверджується довідкою від 13.11.2018 року (а.с.10) виданої Виконавчім комітетом Лебединської міської ради Сумської області.

Таким чином, пенсія покійного чоловіка була основним джерелом засобів для існування та проживання сім'ї.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що викладені в заяві обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, так як стверджуються відповідними доказами. Наведені факти в ході судового розгляду не були оспорені з боку заінтересованої особи, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси осіб, які беруть участь у справі, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог ОСОБА_3, у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 76, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 (місце реєстрації: 42200, Сумська обл., м. Лебедин, вул. Новопостроєна, 23, РНОКПП НОМЕР_1) на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 12.07.2002 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.