Провадження №2-др/760/13/18
У Х В А Л А

16 травня 2018 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, подану в порядку забезпечення позову у справі за його заявою про винесення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

ВСТАНОВИВ:

Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернувся в суд з заявою про винесення додаткового рішення у вищезазначеній цивільній справі, яким просить визначити суму боргу, що присуджена до стягнення, в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 10.06.2010.

08.05.2018 до канцелярії суду надійшла заява представника боржника ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить зупинити стягнення за рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 24.09.2012 по справі № 2-3730/12 на підставі виконавчого листа виданого 29.07.2014 до набрання законної сили додатковим рішенням суду за результатами розгляду заяви про винесення додаткового рішення.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у такий спосіб представник боржника зазначає, що невжиття вказаних заходів приведе до порушення прав боржника та погашення боргу більшому, ніж зазначено у рішенні суду. При обґрунтуванні своїх вимог посилається на п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, а саме, що одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києві від 24.09.2012 було задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором №0 від 18.03.2008 станом на 10.06.2010, що включає: заборгованість за кредитним договором -196555,55 доларів США; заборгованість по відсоткам -39092,13 доларів США; пеня за прострочення сплати процентів -1511,07 доларів США; пеня за прострочення сплати кредиту - 4702,03 доларів США; а також витрати по оплаті державного мита у сумі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Дане рішення суду було залишено без змін ухвалою Апеляційного суд м. Києва від 21.08.2013 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.12.2013.

29.07.2014 у даній справі представнику позивача видано два виконавчі листи, які пред'явлені до виконання.

26.04.2018 представник боржника ОСОБА_1 звернувсь до суду з завою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в рамках розгляду якої, в порядку забезпечення позову, просить зупинити стягнення по виконанню рішення Солом'янського районного суду м. Києві від 24.09.2012.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Частиною третьою ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження» міститься перелік випадків, при яких державний виконавець має зупинити вчинення виконавчих дій і цей перелік є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, враховуючи, що спірні відносини між сторонами у справі вирішені по суті, представник боржника не звертається до суду з окремою позовною заявою, при цьому не оскаржує виконавчий лист у судовому порядку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника боржника про забезпечення позову.

Більш того, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що зупинення стягнення в рамках розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення суперечить вимогам чинного законодавства, т.я. буде перешкоджати виконанню рішення суду, яке набрало законної сили та звернуто до виконання на підставі виконавчого листа, який у судовому порядку не оскаржується.

З огляду на наведені вище обставини, суддя приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 18, 149-153 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Заяву представника боржника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, подану в порядку забезпечення позову у справі за його заявою про винесення додаткового рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені - залишити без задоволення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Лазаренко