Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2018 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Матвєєвої Ю. О. , за участю секретаря судового засідання Ткачук Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року позивачка звернулася з зазначеним позовом до суду з вимогою визнати за нею право власності в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначила, що її батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_3 та після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з усіма прибудовами та земельної ділянки, які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, де він і проживав на момент смерті, а також акцій ПАТ «ММК ім. Ілліча» та вкладів у ПАТ «Промінвестбанк» і ПАТ «Державний Ощадний банк України». Після смерті батька за прийняттям спадщини до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області звернулась мати позивачки ОСОБА_4, однак остання не встигла оформити всі необхідні документи, що стосуються прийняття даної спадщини, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_4. У листопаді 2012 року позивачка звернулася до Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті матері, яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Окрім позивачки спадкоємицею є її сестра, відповідачка по справі ОСОБА_2, яка через необізнаність подала до нотаріальної контори заяву про отримання спадщини, замість заяви про відмову від спадщини, як було узгоджено між ними раніше. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма прибудовами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також акції ПАТ «ММК ім. Ілліча» та вклади у ПАТ «Промінвестбанк» і ПАТ «Державний Ощадний банк України», після смерті матері ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились,направили заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, на адресу суду 08 травня 2018 року надійшла її заява, завірена консулом Посольства України в Республіці Білорусь Канцер М.Я., відповідно до якої вона визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить задовольнити, а також просить розглядати справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 10 листопада 1958 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, ОСОБА_9 уклав шлюб з ОСОБА_1 14 листопада 1980 року, та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_1.

Згідно рішення Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 17 листопада 2017 року, встановлено факт родинних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_1 як батька та дочки.

Також судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12 вересня 1969 року, ОСОБА_3 придбав домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1.

Рішенням Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 08 грудня 2008 року за ОСОБА_3 визнано право власності на самочинно збудовані гараж, сарії, врибиральню, сіни та включено їх до складу домоволодіння, розташованого на земельній ділянці по АДРЕСА_1.

Державним актом серії НОМЕР_4 встановлено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку 0,0601 га, що розташована в АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 11 травня 2012 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 від 27 листопада 2012 року ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Також, сторонами не оспорено факту, що ОСОБА_2 є сестрою ОСОБА_1

З наданої суду постанови державного нотаріусу Папуш П.С. №860/02-31 від 20 березня 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право власності після смерті матері ОСОБА_4

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є спадкування майна, відповідно до ст.1217 ЦПК України.

Згідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 статті 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця від спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.ст.1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст.1299 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємицями першої черги після смерті матері ОСОБА_4, є сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Отже, з огляду на наведене, суд встановивши коло обставин, оцінивши представлені сторонами докази, приходить до висновку що на теперішній час у позивачки відсутня можливість отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, у зв'язку з чим її права підлягають захисту в судовому порядку.

На підставі викладеного позовна вимога про визнання права власності на зазначене домоволодіння в порядку спадкування за законом є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.182, 328, 392, 1216, 1218,12621, 1268, 1269, 1297, 1299 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 81, 200, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з усіма прибудовами та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а також акції ПАТ «ММК ім. Ілліча» та вклади у ПАТ «Промінвестбанк» і ПАТ «Державний Ощадний банк України», після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: Ю. О. Матвєєва