Справа №201/6478/18-ц
Провадження №2/175/871/18
У Х В А Л А

20 серпня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

за участі секретаря Іщенко Д.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Слобожанське заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання безпідставним списання коштів з рахунку,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання безпідставним списання коштів з рахунку.

17 серпня 2018 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просив заборонити АТ КБ «ПриватБанк» нарахування кредитної заборгованості та списання процентів за користування кредитними коштами з моменту, коли були здійснені несанкціоновані перерахування з платіжної карти Універсальна №658225 тобто - з 04 травня 2018 року, до вирішення питання по суті в судовому засіданні, та повернути йому незаконно списані з зарплатної картки №225076 в період з 01.07.2018 року по 17.08.2018 року кошти в сумі 1639,99 грн.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як розяснено п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Цивільній процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Пунктом п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, передбачено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Встановлено, що 04 травня 2018 року з клієнтської картки ОСОБА_1 Універсальна №658225 було здійснено перерахування коштів на платіжну картку ОСОБА_2 у розмірі 11000 грн. та у сумі 13500 грн. За період з 01.07.2018 року по 17.08.2018 року АТ КБ «Приватбанк» було нараховано та списано з рахунку позивача №658225 відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 4320,51 грн., з них 1639,99 грн. було списано без відома з зарплатної картки №225076 двома платежами у сумі 432,39 грн. 26.07.2018 р. і 1207,60 грн. 03.08.2018 р., внаслідок чого виникла кредитна заборгованість.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вивчивши матеріали позовної заяви та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що позивачем надано докази в підтвердження наявності достатніх підстав для забезпечення позову, а невжиття заходів по забезпеченню позову про визнання безпідставним списання коштів з рахунку, може ускладнити або зробити неможливим в подальшому виконання рішення суду, тому вважає за необхідне з метою забезпечення позовних вимог частково задовольнити заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «ПриватБанк» нарахування кредитної заборгованості та списання процентів за користування кредитними коштами з моменту, коли були здійснені перерахування з платіжної карти Універсальна №658225 тобто - з 04 травня 2018 року, до вирішення справи по суті.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у частині повернення незаконно списаних коштів задоволенню не підлягає,оскільки такі вимоги підмінюють собою вирішення спору по суті.

Оскільки заборона вчинення певних дій не спричиняє жодних матеріальних збитків відповідачу, не перешкодить господарській діяльності АТ КБ «ПриватБанк» та є співмірною із заявленими позовними вимогами і не суперечить чинному законодавству, суд не вимагає від заявника забезпечення збитків відповідача, які можуть бути спричинені забороною вчинення певних дій.

Керуючись ст.ст. 149-154, 260, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Заборонити АТ КБ «ПриватБанк» (,юридична адреса: 01001,м.Київ,вул.Грушевського,1-Д) нарахування кредитної заборгованості та списання процентів за користування кредитними коштами ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, (іпн: НОМЕР_1, що зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_2) з моменту, коли були здійснені перерахування з платіжної карти Універсальна №658225, тобто - з 04 травня 2018 року, до розгляду даної справи по суті.

Копію ухвали направити на виконання АТ КБ «ПриватБанк» (01001,м. Київ, вул. Грушевського ,1-Д).

Виконання ухвали про забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень, а згідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя : Озерянська Ж.М.