У Х В А Л А

16.11.2018 Справа №607/3505/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільській області в складі:

головуючого В.М. Братасюка.

за участю секретаря Т.І. Созанської

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі заяву про розяснення судового рішення ,-

в с т а н о в и в :

У справі № 607/3505/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу згідно розписки та 3% річних за невиконання грошового зобовязання, 27.05.2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було постановлене рішення, котрим позов задоволено частково стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 позичені, згідно розписки від 28.11.2012 року, кошти, в гривневому еквіваленті, за офіційним курсом НБУ станом на 27.05.2014 року, в сумі 58 300 гривень.

В решті вимог відмовлено.

На адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про розяснення виконання рішення суду. Позивач просить розяснити виконання резолютивної частини рішення, а саме яка сума підлягає до стягнення по рішенню суду 5000 доларів США, чи гривневий еквівалент за курсом НБУ в сумі 58 300 гривень?

Учасники справи належним чином повідомлялися судом про час і місце розгляду заяви, проте не зявилися, про причину неявки суд не повідомили.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 Суд відзначає наступне.

Частиною третьою ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд розяснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про розяснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути предявлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про розяснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про розяснення рішення.

Про розяснення або відмову у розясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Як зазначено вище, для позивача є незрозумілою резолютивна частина рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/3505/14-ц від 27.05.2014 року, а саме яка сума підлягає до стягнення по рішенню суду 5000 доларів США, чи гривневий еквівалент за курсом НБУ в сумі 58 300 гривень?

Враховуючи загальнообов'язковість та остаточність судового рішення, необхідно чітко визначити чи вважається проведеним належним чином виконання зобов'язання у випадку, коли боржник (позичальник) сплатив кредитору (банку) заборгованість за договором позики, зобов'язання за яким виражені в іноземній валюті, у розмірі, який був визначений остаточним судовим рішенням.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

(!) Однак кредитор, який у вимозі до суду сам визначив заборгованість у валюті гривні України (арк. 29 та 30 справи), погодився із судовим рішенням, яким таку заборгованість стягнуто з боржника, не має права на стягнення в іноземній валюті, оскільки особисто визначив зобов'язання у національній валюті, у якій, передбачається, й має прийняти виконання зобовязання.

Відсутність згадування в резолютивній частині судового рішення суми позики в іноземній валюті 5000 доларів США зумовлена тим, що Суд вирішив спір керуючись принципом диспозитивності в межах заявлених вимог - Кредитор сам визначив заборгованість у валюті України, адже згідно прохальної частини наявної у справі заяви про збільшення позовних вимог, від 27.05.2017 року (арк.. справи 29 та 30), представник позивача просив суд стягнути з відповідача тіло боргу в сумі 58304, 00 гривень, й погодився із судовим рішенням, яким заборгованість стягнуто з боржника саме в гривнях.

Керуючись ст. 271 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Розяснити зміст резолютивної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/3505/14-ц від 27.05.2014 року, а саме до стягнення підлягає сума в валюті України в розмірі 58 300 гривень, що не позбавляє позивача права на пред'явлення до позичальника (боржника) вимог у зв'язку із несвоєчасною сплатою коштів згідно судового рішення (несвоєчасне виконання грошового зобов'язання)

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 15-денний строк з дня проголошення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії.

Головуючий суддяОСОБА_3