справа № 208/8889/15-ц
№ провадження 6/208/90/18
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2018 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., при секретарі Тур І.В., за участю: приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровській області ОСОБА_1, заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали подання приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровській області ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м.Дніпродзержинська із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3.

У своєму поданні заявник посилається на те, що на примусовому виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровській області ОСОБА_1 знаходиться виконавчий лист № 208/8889/15 виданого 19 вересня 2016 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 47307,60 грн. Відповідно до наданої інформації ОСОБА_3 періодично перетинає державний кордон України. На даний час мається рішення суду, яке взагалі не виконане, а тому звернувся до суду, де просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду від 19.09.2016 року.

В судовому засіданні заявник приватний виконавець Виконавчого округу Дніпропетровській області ОСОБА_1 підтримав вимоги, викладені в поданні, посилався на обставини викладені в ньому, просив суд задовольнити подання в повному обсязі, вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду від 19.09.2016 року. Надав суду для огляду матеріали виконавчого провадження.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 підтримала подання та просила його задовольнити, посилалась на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду та є усі підстави для обмеження боржника у виїзді за межі України.

Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали подання, надані суду матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровській області ОСОБА_1 знаходиться виконавче провадження № 55964386 з примусового виконання виконавчого листа № 208/8889/15 виданого 19 вересня 2016 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 47307,60 грн.

23 березня 2018 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що винесена постанова та направлена сторонами виконавчого провадження.

Вжитими виконавцем заходами встановлено, що у боржника відсутнє майно, що належить йому на праві приватної власності та станом на теперішній час рішення суду не виконане, боржником жодних коштів на користь стягувача не сплачено, що вказує на ухилення боржника від виконання рішення суду.

В процесі виконання виконавчого провадження виконавцем здійснені запити до Державної міграційної служби України з проханням надати інформацію про те, чи документований боржник паспортом громадянина України для тимчасового виїзду за кордон та Державну прикордонну службу України з проханням надати інформацію про те, чи здійснює боржник виїзд за кордон.

Відповідно до наданої суду інформації ОСОБА_3 періодично перетинає державний кордон України.

На даний час рішення Заводського районного суду м.Дніпрозержинська Дніпропетровської області не виконуються. Державним виконавцем вживались заходи для примусового виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.441 Цивільного процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи,яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань,покладених на неї відповідним рішенням,на строк до виконання зобовязань за рішенням,що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках-на приватних виконавців.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Одним із заходів виконання рішення суду може бути тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобовязань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження боржник вказану суму боргу добровільно не сплатив, на виклики державного виконавця щодо надання пояснень про причини невиконання рішення суду не зявлявся, причини неявки не повідомляв.

Згідно з Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2015 р. № 1839/5), подання державного виконавця щодо обмеження у праві виїзду за межі України у разі невиконання боржником своїх зобов'язань повинно містити, зокрема, підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Така ознака, як ухилення боржника від виконання судового рішення є обов'язковою для вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Поняття «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, як вбачається з наданих суду документів боржник має закордонний паспорт, що є підстави вважати, що останній може виїхати за межі України.

Указом Президента України «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень суду» від 24 березня 2008 року № 261/08 визнано за необхідне вжиття заходів, спрямованих на посилення забезпечення захисту конституційних прав і свобод людини щодо належного виконання рішень судів, підвищення ефективності їх виконання, зокрема, щодо: удосконалення процедур, пов'язаних із примусовим виконанням рішень судів; упорядкування повноважень державних виконавців з метою недопущення ними зловживань під час здійснення виконавчого провадження; підвищення ефективності діяльності державних виконавців, у тому числі шляхом матеріального заохочення.

Одним із таких засобів може бути тимчасове обмеження особам у праві виїзді за межі України з вилученням паспортного документа чи без такового, причому таке обмеження можливе на підставі рішення за поданням державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Обмеження у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яке має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Враховуючи повноту вчинення виконавчих дій, наявність доказів на підтвердження факту ухилення від виконання своїх боргових зобовязань, суд приходить до висновку, що підстави викладені у поданні державного виконавця є обґрунтовані та достатніми для його задоволення.

Статтею 129-1 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень.

Стаття 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладає на суд обов'язок при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безсторонній судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов'язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Відповідно до ч.3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження управі виїзду за межі України фізичної особи,яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань,покладених на неї відповідним рішенням,на строк до виконання зобовязань за рішенням,що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

В рішенні від 15.10.2009 року у справі «ОСОБА_5 проти України» Європейський суд визнав проблему невиконання рішень національних судів системною в Україні: «суд дійшов висновку, що порушення, зазначені в цьому рішенні, не повязані з якимось поодиноким випадком чи особливим поворотом подій у цій справі, але є наслідком недоліків регуляторної та адміністративної практики органів влади держави з виконання рішень національних судів, за які вони несуть відповідальність. Отже, ситуацію у цій справі слід кваліфікувати як таку, що є результатом практики, несумісної з положеннями Конвенції», «зазначені вище порушення є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у звязку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту».

Таким чином, враховуючи викладене, а також для ефективного виконання рішення суду, суд приходить до висновку про необхідність тимчасового обмеження громадянина України ОСОБА_3 до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду.

На підставі наведеного,керуючись ст.ст. 258, 260-261, 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Подання державного виконавця приватного виконавця Виконавчого округу Дніпропетровській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_3, задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, документованим паспортом для виїзду за кордон серії FH017546, до виконання зобовязань, покладених на нього рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 208/8889/15 від 19.09.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 про стягнення боргу в розмірі 47 307, 60 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику)учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи,якому повна ухвала суді не була вручена удень її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15днів з дня вручення відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин,крім випадків,зазначених у частині другій статті 358ЦПК України.

Суддя Похваліта С. М.