Справа № 638/8532/16-ц
Провадження № 2/638/1469/18
27 листопада 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Шишкіна О.В.,
при секретарі Котяш Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності,
Позивачка звернулася до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до відповідача, в якому з урахуванням заяви про зміну підстав позову просила визнати недійсним свідоцтво №51005450 про право власності ОСОБА_2 на нежитлові приміщення підвалу №80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по вул. Юри Зойфера (раніше ОСОБА_3), 6 у м. Харкові, видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 19.06.2013 року, та усунути їй перешкоди в користуванні належною квартирою № 60 в багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Юри Зойфера (раніше ОСОБА_3), 6, а саме - знести за рахунок ОСОБА_2 самовільну прибудову (вхід із вулиці ОСОБА_4) до належних останньому нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по вул. Юри Зойфера (ОСОБА_3), 6.
Свої позовні вимоги ОСОБА_1 тим, що вона являється власником квартири, яка знаходиться на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Юри Зойфера (колишня ОСОБА_3), 6 над нежитловими приміщеннями, що належать ОСОБА_2 В той же час самовільно зведена останнім прибудова порушує її право власності на квартиру, оскільки внаслідок будівництва було забуловано половину одного з вікон квартири позивачки, а також, на її думку, збільшився ризик незаконного проникнення до її квартири з боку третіх осіб.
У судове засідання позивач та його представник адвокат ОСОБА_5 не зявились, подали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали та просили суд розглядати справу за їх відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідача у судове засідання не зявився, неодноразово викликався у судові засідання, в той же час про причини своєї неявки суд не повідомив.
Вивчивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі виходячи із наступного.
Судом встановлено, що пощивачка на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 20.01.2000 являється власником квартири № 60 в багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Юри зойфера (раніше ОСОБА_3), 6.
В той же час, із листа Управління містобудування та архітектури департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради № 4893/0/27-15 від 07.12.2015, копія якого міститься в матеріалах справи, встановлено, що паспорт оздоблення фасаду прибудови окремого входу до нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по вул. Анрі Барбюса, 6 на реєстрацію до управління містобудування та архітектури не надходив, а також встановлено, що рішення про надання земельної ділянки для будівництва окремого входу до нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по вул. Анрі Барбюса, 6.
Із документів, що надійшли із Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради на виконання ухвали суду про витребування доказів, судом встанолено, що листом № 69 від 07.12.2017 ПП «АРХІТЕКТУРНЕ БЮРО РІЧ» (яке було зазначено ОСОБА_2 як генеральний проектувальник обєкту реконструкції) повідомило, що підприємство розробляло предпроектну пропозицію № 140-П/12 обєкту «Реконструкція нежитлових приміщень під офісні приміщення з улаштуванням окремого входу за адресою; м. Харків, вул. Анрі Барбюса, 6» та більше ніяких проектів по даному обєкту не розробляло.
Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
У розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а і об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності.
З огляду на те, що наказом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради № 20 від 17.01.2018 було скасовано реєстрацію документів, на підставі яких ОСОБА_2 було видано свідоцтво № 51005450 про право власності на реконструйовані нежитлові приміщення, суд вважає, що позовні вимоги про визнання недійсним вказаного свідоцтва підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.
Як роз'яснено в п. 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» відповідно до вимог ст. 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування, а у випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України) .
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Суд вважає, що надані Позивачкою до матеріалів справи докази підтверджують факт порушення самовільним будівництвом ОСОБА_2 її прав та інтересів, оскільки внаслідок такого будівництва було частково забудовано одне із вікон квартири ОСОБА_1, а також збільшилась можливість незаконого проникнення до її квартири третіх осіб.
З огляду на це суд вважає, що вимоги Позивачки про знесення самочинно збудованого нерухомого майна для усунення перешкод у користуванні належною їй квартирою, підлягають задоволенню.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Згідно правової позиції Верховного суду України висловленої у Постанові № 6-180цс-14 від 19.11.2014 зазначено, що за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3,15,16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Аналогічна правова позиція висвітлена також у Постанові Верховного суду України № 6-137цс14 від 17.12.2014, згідно якої зазначено, що за змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що за подання позову Позивачкою було сплачено 1102,40грн., які підлягають стягненю із Відповідача у повному обсязі.
Враховуючи викладене, керуючись стст. 81,274-279,280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності, визнання недійсним свідоцтва про право власності задовльнити повністю.
Визнати недійсним свідоцтво № 51005450 про право власності ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на нежитлові приміщення підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по вул. Юри Зойфера (раніше ОСОБА_3), 6, видане реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції 19.06.2013;
Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні належною їй квартирою № 60 в багатоквартирному житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Юри Зойфера (раніше ОСОБА_3), 6 - знести за рахунок ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) самовільну прибудову (вхід із вулиці ОСОБА_4) до належних ОСОБА_2 нежитлових приміщень підвалу № 80-1-:-80-6 у житловому будинку літ. «А-5» по вул. Юри Зойфера (ОСОБА_3), 6.
Стягнути із ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору за подання позову
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Шишкін