Провадження № 2/638/4163/18
06 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Донг про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
30.07.2018 позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1, на підставі договору купівлі-продажу від 16.04.2002 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 1666.
06.08.2002 вона зареєструвала своє місце проживання у зазначеній придбаній квартирі.
30.08.2002 між нею та відповідачем укладено шлюб, після чого 15.03.2005 з її згоди, місце проживання останнього зареєстровано також у квартрі № 57 в будинку 276а, по вул. Клочківській в м. Харкові.
12.05.2004 від шлюбу у них народилася дочка, ОСОБА_5, місце проживання якої також було зареєстровано за вказаною адресою.
Заочним рішенням дзержинського районного суду від 29.05.2018 шлюб між сторонами розірвано, сторони мешкають окремо один від одного з грудня 2015, відповідач в утриманні житла з цього періоду участі не приймає, однак залишається бути зареєстрованим за вказаною адресою.
У добровільному порядку відповідач з реєстрації не знімається, у звязку з чим позивач звернулась до суду з дійсним позовом.
Позивач ОСОБА_1, у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_3, у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не сповістив.
Зі згоди позивач суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:
Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 16.04.2002 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, та зареєстрованого в реєстрі № 1666 право власності на квартиру № 57 в буд. 276 а по вул. Клочківській в місті Харкові на праві приватної власності належить позивачці ОСОБА_2 (дівоче прізвище Борозенець) Л.В. (а.с. 8)
З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що за адресою ОСОБА_6, АДРЕСА_2 зареєстровані позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_3, з 15.03.2005 та їх дочка ОСОБА_5, з 12.06.2004 (а.с. 11).
Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України гарантовано непорушність права власності.
З заочного рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 29.05.2018 про розірвання шлюбу між сторонами вбачається, що на теперішній час вони проживають окремо.
Крім того, допитані у судовому засіданні та попередженні про кримінальну відповідальність свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, суду пояснили, що вони мешкають в одному будинку з позивачкою, є її сусідами. З позивачкою перебувають в дружніх стосунках, бувають в неї в гостях, та останні три роки відповідача в квартирі позивача не бачили, та його речей в ній не спостерігали. Позивач утриує квартиру сама, за власні кошти.
Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім'ї можуть бути визнані судом такими ,що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вини не проживають в ньому без поважних причин понад шести місяців.
Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_3, тривалий час в спірній квартирі без поважних причин (наприклад, призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчаннямта ін.) не проживає, нею не цікавиться, витрати по оплаті і комунальним послугам не несе, ніяких дій, що свідчили про те, що він бажає зберегти за собою жиле приміщення, ним не здійснювалося, перешкод в користуванні житловим приміщенням у нього не було. Суд вважає, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір у розмірі 704,8 грн.
На підставі викладеного і керуючись ст. 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265, 279, 280 ЦПК України, ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Донг про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
ОСОБА_10 ОСОБА_2 Донг (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) таким що втратила право користування квартирою № 57 в будинку 276А по вулиці Клочківська в місті Харкові.
Стягнути з ОСОБА_2 Донг (ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (03.04.1978року народження, іпн НОМЕР_2) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ - І.В. СЕМІРЯД