АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/942/18Головуючий по 1 інстанції - Смоляр А.О.
Категорія: 59 Доповідач в апеляційній інстанції - Бородійчук В.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Бородійчука В.Г.

суддів Василенко Л.І., Нерушак Л.В.

секретар Анкудінов О.І.

розглянувши у судовому засіданні в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року (ухваленого в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області під головуванням судді Смоляра О.А.) у справі за позовом ОСОБА_3 до Тубільцівської сільської ради Черкаського району, третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції про покладення на відповідача обов'язку здійснити приватизацію земельної ділянки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторону, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

06 липня 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до до Тубільцівської сільської ради Черкаського району , третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції про покладення на відповідача обов'язку здійснити приватизацію земельної ділянки.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2007 року та наказу № 151 від 16 червня 2004 року директора ДП «Черкаське лісове господарство» «Про приватизацію будівлі з господарськими спорудами» - житловий будинок АДРЕСА_1 Черкаської області перейшов у її власність, що підтверджується технічним паспортом комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» від 13 серпня 2014 року.

Третя особа - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції відмовило позивачу у здійсненні державної реєстрації речових прав на спірний будинок, пославшись на неможливість зробити це без приватизації земельної ділянки.

Голова Тубільцівської сільської ради на пропозицію представника позивача здійснити приватизацію земельної ділянки на користь ОСОБА_3 відмовилась та послалась на неможливість зробити це, оскільки, приватизацією земельних ділянок займаються організації у яких є ліцензії на виконання даного виду робіт, а не сільські ради; спірний будинок знаходиться за межами населеного пункту на землях державної, а не комунальної власності та не входить в розпорядження Тубільцівської сільської ради.

Вважає, що відповідач порушив законні права позивача, а тому просила суд зобов'язати голову сільської ради с. Тубільці Черкаського району Черкаської області здійснити приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючи з ухваленим рішенням суду, ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 грудня 2015 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року скасовано, провадження у справі закрито з тих підстав, що спір повинен розглядатися адміністративним судом.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 18 квітня 2018 року ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 24 грудня 2015 року скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до того ж суду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року як незаконне та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги вказано, що суд не дав належної оцінки доводам позивача, а саме: позивач вказала, що згідно технічного паспорту особи позивачка зареєстрована в АДРЕСА_1; згідно технічного паспорту від 13 серпня 2014 року, виготовленого КП «ЧООБТІ» будинок АДРЕСА_1 розташований в с. Тубільці Черкаського р-ну; згідну довідки про склад сім'ї від 25 жовтня 2002 року, підписаної сільським головою ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1.

Вважає, що вона надала всі належні та допустимі докази в обгрунтування позовних вимог, однак суд не навів мотивів, з яких він їх відхилив, а лише обмежився посиланням на їх неналежність і недопустимість.

За таких обставин, вважає, що рішення суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 8 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У відповідності до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до ст. 263 ЦПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання ухвали Черкаського районного суду від 20 грудня 2007 року, відповідно наказу № 151 від 16 червня 2014 року директора ДП» Черкаське лісове господарство» «Про приватизацію будівлі з господарськими спорудами» житловий будинок АДРЕСА_1 перейшов у власність позивачки.

На замовлення ОСОБА_3 комунальним підприємством «ЧООБТІ» їй було виготовлено технічний паспорт на вказаний будинок.

При зверненні до голови Тубільцівської сільської ради з заявою здійснити приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 на якій знаходиться будинок позивача, отримана відповідь голови сільської ради в якій вказано, що приватизацією земельних ділянок займаються організації у яких є ліцензії на виконання даного виду робіт, та крім того було повідомлено, що будинок ОСОБА_3 розташований поза межами населеного пункту на землях державної, а не комунальної власності, та не входить в розпорядження Тубільцівської сільської ради.

Доказами того, що житловий будинок розташований на землях Тубільцівської сільської ради позивачем було надано копію паспорту позивача де місцем реєстрації позивача вказано АДРЕСА_1 довідку про склад сім'ї від 25 жовтня 2002 року, та технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_1 який було виготовлено на замовлення позивача.

Відповідно ст.122 Земельного Кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме наказу ДП «Черкаське лісове господарство» №151 від 16 травня 2014 року «Про приватизацію будівлі з господарськими спорудами» (а.с. 7) наказано здійснити в установленому законом порядку приватизацію будинку лісника з господарськими спорудами (інвентарний № 2116), розташованого в кв. 10 Мошнівського лісництва ДП «Черкаси лісгосп» на користь ОСОБА_3

Присвоєння будинку адреси АДРЕСА_1, про що також позивачем не надано жодного доказу, також не може слугувати доказом розташування будинку позивача на землях комунальної власності Тубільцівської сільської ради.

Копія паспорту позивача де місцем реєстрації позивача вказано АДРЕСА_1 довідка про склад сім'ї від 25 жовтня 2002 року, та технічний паспорт на будинок по АДРЕСА_1 який було виготовлено на замовлення позивача, як правильно було зазначено судом першої інстанції не можуть слугувати підставою для надання згоди голови Тубільцівської сільської ради щодо приватизації вказаної земельної ділянки, оскільки приватизацією земельних ділянок займаються організації у яких є ліцензії на виконання даного виду робіт і крім того, позивачем не надано підтверджуючих доказів присвоєння будинку: адреси АДРЕСА_1 та не може слугувати доказом розташування будинку позивача на землях комунальної власності Тубільцівської сільської ради.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановленим цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами; особливості предмета спору; ціни позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов'язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України та ч. 1 ст. 81 ЦПК України зазначають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що позивачем не доведено в судовому засіданні належними та допустимими доказами обґрунтованість своїх позовних вимог відносно зобов'язання саме вказаного відповідача здійснити приватизацію земельної ділянки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального та процесуального права та ухвалено рішення з додержанням положень чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не являються були предметом дослідження колегії суддів і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 12 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Тубільцівської сільської ради Черкаського району, третя особа: відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції про покладення на відповідача обов'язку здійснити приватизацію земельної ділянки залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Головуючий -

Судді -

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2018 року.