Провадження № 6/522/882/18
У Х В А Л А

05 грудня 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м.Одеси знаходилася справа за поданням Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.09.2018 року подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КЕ номер 686485, виданий 30 липня 1997 року Київським РВ ОМУ ГУ УМВС України в Одеській області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього за виконавчим листом №1522/1836/12, виданого Приморським районним судом м.Одеси 26.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_2 та Кредит" в особі "Одеське РУ "АТ "Банк"ОСОБА_2 та кредит" заборгованість за кредитним договором №к-2485 від 25.12.2007 року в загальному розмірі 143 428,87 грн., а також судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 434,28 грн., а всього 144 863,15 грн.

До суду 18.10.2018 року надійшла заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

Ухвалою суду від 13.11.2018 року прийнято до провадження та призначено судове засідання з приводу розгляду заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України на 22.11.2018 року.

У звязку із слуханням іншої справи, розгляд даної справи відкладено на 05.12.2018 року.

05.12.2018 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області через канцелярію суду були наданні письмові пояснення щодо заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, в яких просив у задоволенні зазначеної заяви відмовити в повному обсязі.

У судове засідання призначене на 05.12.2018 зявилися ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підтримали, просили задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник зазначили, що ОСОБА_1 не ухиляється від сплати боргів, має майно, отримує заробітну плату та веде підприємницьку діяльність, проте не може одноразово погасити заборгованість. Вважає, що державний виконавець умисно не звертає стягнення на майно, зазначене в інформаційній довідці та на його заробітну плату, хоча постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника, але інших дій щодо примусового виконання рішення виконавцем не здійснено. ОСОБА_1 пояснив, що він не відмовляється від продажу майна з торгів, але держвиконавець дій щодо продажу майна не здійснює. Також зазначив, що в нього не має таких сум для одноразового погашення боргу. Крім того заявник пояснив що не наддав державному виконавцю декларацію про своє майно та доходи, оскільки він не може її заповнити так як вн не знає всіх своїх активів. При цьому він ознайомлений в виконавчим провадженням та тільи один раз мав зустріч з державним виконавцем після того як було ухвалою заборонено віїзд за межі кордону. Протее він має офіційний доход і про це його ніхто не запитував. Він досі намагається улагоджувати питання заборгованосіт з усіма банками, окрім данного державного виконавця. Також підтвердив що дійсно його запрошував до себе державний виконавець, до якого прибув його представник. Він вважає що у такому випадку можливе стягнення з його доходів, тобто і з заробітної плати.

У судове засідання зявилися представники відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діючі по довіреності, які заяву ОСОБА_1 про скасування йому тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не визнали, заперечували проти вимог зазначеної заяви.

Представник відділу примусового виконання рішень- Гортолум В.С. у судовому засіданні зазначила, що ще у 2017 році, як пересвідчився у відсутності коштів та інших цінностей у боржника, почав примусове стягнення на майно боржника шляхом звернення на нерухоме майно, що знаходиться у м.Кривий Ріг.27.07.2017 року державним виконавцем надіслано доручення до Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області провести опис та арешт приміщення за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, просп. Маркса Карла, будинок 54, приміщення 40 та квартири за адресою: АДРЕСА_1, у відповідності до вимог статті 25 ЗУ «Про виконавче провадження». 26.09.2017 року надійшов акт державного виконавця Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ в Дніпропетровській області про те, що двері вищезазначених обєктів у м. Кривий Ріг зачинені, провести опис та арешт не передбачається можливим. Також вважає, щоу звязку з тим, що у боржника наявне майно на яке можливо звернути стягнення у м. Кривий ріг та він не надає доступ для проведення його опису та арешту, звернення стягнення на заробітну плату буде суперечити нормам законодавства. Щодо обєктів, які розташовані в м.Одесі, пояснив, вони не зверталися про їх реалізацію, у звязку з тим, що обєкти перебувають в іпотеці та перебувають під обмеженням на підставі ухвали суду. Додатково зазначили, що для того щоб утримувати стягнення з заробітної плати боржника державному виконавцю необхідна згода стягувача, і у звязку з тим. Що такої згоди не було, він не вчиняв дії щодо такого стягнення з заробітку боржника.

Представник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що боржник не вчиняє будь-яких дій щодо погашення заборгованості у добровільному порядку, ніяких довідок щодо його заробітної плати не надав та не надав декларацію про доходи та майно. Також представник зазначив, що стягувач не надав свою згоду на стягнення такої суми з його заробітної плати, так як сума боргу значна та тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України передбачено Законом. Боржником з 16.10.2018 року не здійснено ніяких дій щодо виконання рішення суду та не надає доступ до свого майна..

На питання головуючого Азаров А.С. пояснив, що він отримує заробітну плату, з боргу десь 8 000 000,00 грн. 3/4 частини вже погашено. Зазначив, що він не оскаржував постанову про відкриття зведеного виконавчого провадження, також має намір його виконати.

Представник ОСОБА_3 зазначив, що вони не оскаржують ухвалу про обмеження виіїзду, а звернулися до суду з заявою за ч.5 ст.441 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування тимчасовго обмеження у праві виїзду за межі України, враховуючи пояснення учасників справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуваєзведене виконавче провадження №52072218 щодо божника ОСОБА_1 до складу якого входить ВП №51895291 з виконання виконавчого листа №2-2383/10 від 24.10.2012 року Київського районного суду м.Одеси про стягнення на користь ПАТ "Банк Форум" в особі Одеської філії ПАТ "Банк Форум" солідарно з відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 472 500,00 доларів США заборгованість за кредитом, 70 611,55 доларів США заборгованість по сплаті відсотків, 46 396,07 доларів США пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань що разом складає 544 507,62 доларів США та за курсом НБУ 100 доларів США = 792,59 грн. складає 4 315 712,95 грн., штраф 5 000.00 грн. за несвоєчасне страхування предмета іпотеки; суму сплаченого позивачем державного мита в розмірі 1 700,00 грн. та суму сплачених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 252,00 грн.; ВП №51694987 з виконання виконавчого листа №2-2389/10 від 25.06.2010 року Київського районного суду м.Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_6 на користь ПАТ "Банк Форум" в особі Одеської філії ПАТ "Банк Форум" 265 996,00 доларів США заборгованість за кредитом, 43 818,46 доларів США заборгованість по сплаті відсотків, що разом дорівнює 309 814,46 доларів США та на день постановлення рішення за курсом НБУ 100 доларів США = 792,59 грн. складає 2 455 558,43 грн.; 231 311,87 грн. пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань; 5 000,00 грн. штраф за несвоєчасне страхування предмета іпотеки, суму сплаченого державного мита в розмірі 1 700,00 грн. суму сплачених позивачем витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 252,00 грн.; ВП №51694427 з виконання виконавчого листа №1522/1838/12 від 09.10.2012 року Приморського районного суду м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "БАНК "ОСОБА_2 та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ "ПАТ "БАНК "ОСОБА_2 та Кредит" суми боргу у розмірі 76 906,01 грн., з яких 23 790,63 грн. - прострочена заборгованість, 53 115,38 грн. пеня; про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "БАНК "ОСОБА_2 та Кредит" в особі Філії "Одеське РУ "ПАТ "БАНК "ОСОБА_2 та Кредит" судові витрати по справі у розмірі 769,06 грн.; ВП №51695219 з виконання виконавчого листа № 522/18112/12 від 06.12.2012 року Приморського районного суду м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Банк "ОСОБА_2 та Кредит" суму заборгованості 100 359,76 грн., судові витрати в сумі 1 003,59 гри.; ВП №51695326 з виконання виконавчого листа №1522/1836/12 від 26.09.2013 року Приморського районного суду м.Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_2 та Кредит" в особі "Одеське РУ"АТ "Банк"ОСОБА_2 та кредит" заборгованість за кредитним договором №к-2485 від 25.12.2007 року в загальному розмірі 143 428,87 грн., а також судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 434,28 грн., а всього 144 863,15 грн.; ВП №51801983 з виконання судового наказу №1512/17622/2012 від 04.03.2013 року Київського районного суду м.Одеси про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каскад" заборгованість в розмірі 33 059,04 грн.; ВП №56485507 з виконання постанови №51694767 від 23.05.2018 року ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 до державного бюджету 251 729,52 грн. виконавчого збору; ВП № 6485554 з виконання постанови №551694667 від 23.05.2018 року ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 до державного бюджету 182,00 грн. виконавчого збору.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 06.09.2018 року подання відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження громадянину України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КЕ номер 686485, виданий 30 липня 1997 року Київським РВ ОМУ ГУ УМВС України в Одеській області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього за виконавчим листом №1522/1836/12, виданого Приморським районним судом м.Одеси 26.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_2 та Кредит" в особі "Одеське РУ "АТ "Банк"ОСОБА_2 та кредит" заборгованість за кредитним договором №к-2485 від 25.12.2007 року в загальному розмірі 143 428,87 грн., а також судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 434,28 грн., а всього 144 863,15 грн.

Рішенням ст. інспектора прикордонної служби в ПП «Одеса-аеропорт» ОСОБА_7 від 03.10.2018р. відмовлено ОСОБА_1 в перетинанні державного кордону України (а.с.96) у звязку з наявністю ухвали суду від 06.09.2018р.

Згідно до ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України».

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" громадян України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; якщо щодо нього подано цивільний позов до суду - до закінчення провадження у справі (п.8).

Відповідно ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Як вбачається з наданої до заяви, на момент відкриття зведеного виконавчого провадження, боржник працював (і зараз працюю) генеральним директором ТОВ «СКФ» (м.Одеса), директором ТОВ «Європейське бюро розвитку бізнесу» (м.Одеса), директором ГС «Європейська асоціація розвитку бізнесу» (м.Одеса), директором ТОВ «Східно-Європейське правове агентство» (м.Одеса), та на цих підприємствах отримує заробітну плату. Зазначене також підтверджується матеріалами виконавчого провадження та відповідними довідками.

Судом також встановлено, що з 1995 року ОСОБА_1 є директором ТОВ «СКФ», в управлінні якого знаходиться найбільший на півдні України Медіахолдінг «100%», до складу якого входять різні ЗМІ, включаючи телебачення, інформаційні портали, друковані видання.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Утім визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває. Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у ч.5ст.6 «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України» та у п.18 ч.3ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» означає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Одночасно це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, що має невиконанні зобовязання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

У розумінні ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню, зокрема факту ухилення боржника від виконання зобовязань.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідними поданнями є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобовязання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобовязань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до матеріалів зведеного виконавчого провадження, доданих до подання, 20.07.2016 року головним державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №51694987, №51694427, №51695219, №51695326. Зазначені постанови боржник отримав 04.08.2016 року, про що свідчить підпис на зворотному поштовому повідомленні. Судом встановлено що боржнику відомо про відкриття вказаного зведеного виконавчого провадження.

27.07.2017 року головним державним виконавцем винесені постанови про приєднання виконавчих проваджень №51694987, №51694427, №51695219, №51695326 до зведеного виконавчого провадження.

28.07.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51801983. Зазначену постанову боржник отримав 11.08.2016 року, згідно зворотного поштового повідомлення.

01.08.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51801983. Зазначену постанову боржник отримав 11.08.2016 року, згідно зворотного поштового повідомлення.

08.08.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №51801983 до зведеного виконавчого провадження

09.08.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №51895291. Зазначену постанову боржник отримав 12.08.2016 року, згідно зворотного поштового повідомлення.

16.08.2016 року головним державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №51895291 до зведеного виконавчого провадження.

29.05.2018 року старшим державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №56485507 та №56485554. Зазначені постанови боржником отримані 11.06.2018 року, згідно зворотного поштового повідомлення.

30.05.2018 року старшим державним виконавцем винесені постанови про приєднання виконавчих проваджень №56485507 та №56485554 до зведеного виконавчого провадження

Всі зазначені виконавчі провадження входять до складу зведеного виконавчого провадження №52072218.

Також судом встановлено що боржник отримував від державного виконавця виклик і вимогу про надання пояснень та достовірних відомостей про доходи та місце роботи, на підтвердження чого надати відповідні довідки, та про наявні кошти, про майно, про набуті майнові права, довідку про склад сімї , та про надання доступу до обєктів нерухомості для проведення виконавчих дій (протягом 5 днів ), про що є копія виклику від 28.02.2018р. (а.с.55), який було боржником отримано що також підтверджується і заявою його представника від 12.08.2018р. (а.с.57).

З виконавчого провадження також вбачається, що державним виконавцем здійснювались запити до всіх установ з приводу виявлення майна боржника та доходів, наявності рахунків в банках, на що є відповіді з ПФУ, ГУ Держпраці в Одеській області про відсутність відомостей, з ДВС України (а.с.66, 67) в якому є перелік джерел доходів, з ГУ Держгеокадастру в Одеській області ,, та є відомості з ПФУ від 08.08.2018р. 9 а.с.70) де також підтверджується про те що боржник працює в переліку підприємств, відповідь з ДФС У про наявність рахунків (а.с.73,75). , накладено арешт на кошти боржника на виявлених рахунках.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.10.2018р. вбачається, що у ОСОБА_1 наявне нерухоме майно. (а.с.105- 113) АДРЕСА_2, нежитлове приміщення №512 м.Одсеа вул. Фонтанська дорога, 61, домоволодіння Одеська обл.. Овідіопольсикй район с. Мізікевича, вул. Ясногорська ж/м Чорноморка, буд. 31/3, нежитлове приміщення м. Кривий ріг пр. К.Маркса, 54 приміщення 40, та квартира м. Кривий ріг пр.. ОСОБА_8, 54 кв.39, нежитл. приміщення м.Одеса вул. Рішельєвська, 68) на які накладено заборони.

16.10.2018р. державним виконавцем складено ОСОБА_7 про те, що до відділу зявився боржник, який ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та який не надав декларації і повідомив що не дасть арештовувати майно і буде здійснювати всілякі процесуальні дії щодо затягування стягнень за виконавчими документами і дасть згод тільки на стягнення з його заробітної плати.

Боржник надав довідки про те що він працює керівником ТОВ «СКФ», ТОВ «Східно-Європейське правове агентство», ТОВ «Європейське бюро розвитку бізнесу»,(а.с.114-117).

При цьому в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості щодо запиту державним виконавцем у стягувача про можливість стягнення з його заробітної плати в рахунок погашення заборгованості. Таким чином відомості щодо не надання стягувачем згоди на таке стягнення не підтверджується.

Статетю 10 Закону передбачено заходи примусового виконання рішень які є:1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно до положень ст..18 Закону, виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; (ч.3 ст.18):

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обовязковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 48 Закону N 1404-VIIIзвернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч.5 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч 1.ст.68 Закону Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. 2. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Утім, як встановлено судом боржник отримує заробітну плату і з цього приводу у стягувача не запитувалось його згода на стягнення з заробітної плати, тобто ухилення боржника не вбачається. У звязку з чим суд вважає що заява підлягає задоволенню.

Проте інші наведені у заяві боржником доводи суд вважає такими, що не є обґрунтованими та не знайшли свого підтвердження, а тому з інших підстав не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1, у підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 3, ч.2 ст.5, 4-10, 11-13, 18, 19, 23, 42, 43, 48, 49, 76-81, 89, 247, 258-260, 354, 441 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України за участю стягувача ПАТ «ОСОБА_2 та Кредит», відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт громадянина України серії КЕ номер 686485, виданий 30 липня 1997 року Київським РВ ОМУ ГУ УМВС України в Одеській області, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, яке встановлене ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 вересня 2018 року шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього за виконавчим листом №1522/1836/12, виданого Приморським районним судом м.Одеси 26.09.2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОСОБА_2 та Кредит" в особі "Одеське РУ "АТ "Банк"ОСОБА_2 та кредит" заборгованість за кредитним договором №к-2485 від 25.12.2007 року в загальному розмірі 143 428,87 грн., а також судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 434,28 грн., а всього 144 863,15 грн. яке встановлене ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12.05.2016р. по справі №522/29633/13.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 10 грудня 2018 року.

Суддя Л.В. Домусчі