Справа № 583/3280/18
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникова Н.Б., розглянувши заяву

позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою від 24.01.2018 р., в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 2050 доларів США, конвертованих в національну валюту, в якості повернення основної суми боргу за розпискою від 24.01.2018 р., 1640 доларів США, конвертованих в національну валюту, в якості штрафних санкцій за розпискою від 24.01.2018 р. та витрати на правову допомогу в розмірі 13200 грн., та також суму судових витрат, здійснених при розгляді справи.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить тимчасово обмежити ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України FG 066499, у праві виїзду за межі України до ухвалення судового рішення по справі; накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_2, зареєстрованому за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України FG 066499.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п. п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту ст. 149 ЦПК України вбачається, що підставою для застосування заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 посилається на те, що йому достеменно відомо про високу ймовірність залишення відповідачем меж України з метою уникнення обовязку виконання зобовязань та що відповідач з метою уникнення матеріальної відповідальності неодмінно буде здійснювати реалізацію належного йому на праві власності рухомого і нерухомого майна.

Разом із тим, позивачем не зазначено та не надано відповідних доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову, про які просить позивач у своїй заяві, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Також не надано доказів, що відповідач має намір покинути територію України, а також здійснити реалізацію належного йому рухомого та нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником.

Заява ОСОБА_3 про забезпечення позову підписана представником ОСОБА_4, однак до заяви не додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Так, у заяві про забезпечення позову прізвище позивача зазначено «Андрійчук», яке не відповідає доданим до матеріалів справи документам, зокрема ксерокопії довіреності, складеної 14.06.2018 року та посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5, в якій прізвище особи, яка видала довіреність, зазначено як «Андрейчук».

Доказів того, що позивач ОСОБА_1 уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси, матеріали заяви не містять.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК України, вважаю, що заяву слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н. Б. Плотникова