АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Харків

Справа № 2034/2-1108/11

Провадження № 22-ц/790/4499/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Кіся П.В., Маміної О.В.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач (заявник, стягував): Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (раніше - Публічне акціонерне товариство)

Відповідачі (боржники): ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (раніше - Публічне акціонерне товариство) на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 13 червня 2018 року, постановлену суддею Пілюгіною О.М.,

за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (раніше - Публічне акціонерне товариство) на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 13 червня 2018 року,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2009 року ПАТ КБ "ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, у якому просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НАЕGG101270003 від 11.06.2007 стягнути на користь позивача солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 230523,32 грн. та судовий збір у розмірі 1708,73 грн. з витратами на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 250 грн.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2011 року позовні вимоги задоволено повністю.

У березні 2018 року позивач звернувся до суду першої інстанції з заявою, у якій просив поновити строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за вказаним рішенням суду та видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення.

В обґрунтування заяви посилався на те, що по справі було видано виконавчий лист, за яким ВДВС Харківського РУЮ було відкрите виконавче провадження №35661587, проте жодних даних, що підтверджують фактичне повернення виконавчого документу стягувачу не надано, у позивача вони відсутні, з листа ВДВС по Харківському району та м. Люботину ГТУЮ в Харківській області вбачається, що їх втрачено та на виконанні вони не перебувають. Вказані обставини унеможливили звернення у встановлений законом строк для їх пред'явлення до виконання, у зв'язку з чим позбавлений виконати рішення суду.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 червня 2018 року в задоволенні заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що причини на які посилається заявник не є поважними тому відмовляє в поновленні строку для предявлення виконавчого листа до виконання, оскільки втрата виконавчого листа не позбавляла позивача можливості у встановленому законом порядку звернутися до суду з заявою про видачу його дубліката, а інші причини з яких ПАТ КБ «ПриватБанк» не мав змоги своєчасно звернутися до відділу державної виконавчої служби не зазначені, при цьому суд також враховував, що заявник не вказав дату коли він дізнався про втрату виконавчого документу, в долученій до справи копії листа Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботин ГТУЮ в Харківській області дата також не зазначена, і обставин, які б обєктивно свідчили, що заявник в період з 2012 року вживав заходів для з"ясування проведення виконавчих дій державним виконавцем суду не надано. Також, заявником не надано жодних доказів на підтвердження втрати оригіналу вказаного виконавчого документа.

Не погоджуючись з ухвалою суду АК КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, а також стягнути судові витрати з відповідачів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування скарги посилається на ті ж обставини, що і у своїй заяві про поновлення строку і видачу дублікату виконавчого документу, а також зазначає те, що позивач ні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, ні виконавчий лист у справі не надходили, докази відправлення та отримання виконавчого листа банком ДВС до суду не надано, вищезазначене свідчить про втрату виконавчого документу, що унеможливило своєчасне його пред'явлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до листа Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, на виконанні у міськрайонному відділі ДВС по Харківському району та місту Люботину перебували виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів, зокрема 2-1108/11, виданого 16 лютого 2012 року Харківським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 230523,73 гривень. За вказаними виконавчими листами були відкриті виконавчі провадження та виконавчі документи перебували на виконанні у відділі, але державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчого документа; станом на теперішній час згідно перевірки реєстру АСВП та журналів вхідної кореспонденції виконавчі документи до відділу не надходили та на виконанні не перебувають.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов'язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід'ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до п. 17. 2 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, оформлення і видача судових рішень, якими вносяться зміни до виконавчих документів (у тому числі зокрема про виправлення помилки у виконавчому документі; визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом; поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання; відстрочку чи розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання; зупинення виконання судового рішення; заміну сторони виконавчого провадження), здійснюється в паперовій формі судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п.17.4 Розділу XIII«Перехідні положення»ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання.

За змістом частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час видання першого виконавчого листа) копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ст..28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на теперішній час) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У відповідності до пункту 3, 4 розділу XV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися до суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, за видачею дубліката виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього дубліката виконавчого документа (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 3 цього розділу) виносить постанову про відновлення втраченого (знищеного) виконавчого провадження і не пізніше наступного дня надсилає її стягувачеві та боржникові.

Згідно ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції) стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Встановивши, що рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2012 року року про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває у відповідних органах державної виконавчої служби, заборгованість за кредитним договором боржниками не погашена, оригінал виконавчого листа втрачено не з вини стягувача, суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у видачі дубліката виконавчого листа та поновленні строку на його пред'явлення.

Частиною першою статті 376 ЦПК України передбачено, що неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (раніше - Публічне акціонерне товариство) - задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 13 червня 2018 року - скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (тепер Акціонерне товариство) про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по справі№2034/2-1108/11 - задовольнити.

Поновити строк пред'явлення виконавчого листа до виконання за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2011 року по справі №2034/2-1108/11 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (тепер - Акціонерне товариство) заборгованості за кредитним договором в розмірі 230523 (двісті тридцять тисяч п'ятсот двадцять три) грн. 73 копійки.

Видати дублікат виконавчого листа на виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2011 року по справі №2034/2-1108/11 про стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (тепер - Акціонерне товариство) заборгованості за кредитним договором в розмірі 230523 (двісті тридцять тисяч п'ятсот двадцять три) грн. 73 копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Головуючий С.С. Кругова

Судді П.В. Кісь

О.В.Маміна Пилипчук

повний текст постанови

складено 22 серпня 2018 року