РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/1203/18

пр. № 2/759/3560/18

16 липня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «БУДВАН», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в січні 2018 року заявив позов про стягнення в солідарному порядку з ТОВ «БУДВАН», ОСОБА_2 618 595,24 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та 1000 грн. на компенсацію моральних збитків, що заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 01.02.2018р., справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні позивач подав заяву про зменшення розміру вимог про стягнення майнової шкоди до 459043,56 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без участі сторони позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі та третя особа в суд не з'явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили. Відзиву на позов не надходило.

Оскільки у справі достатньо даних про права та обов'язки сторін, то суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення за наявних матеріалів.

Судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є власником автомобіля Мерседес Бенз Е200, н/з НОМЕР_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

31.10.2017 року в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного автомобіля та автомобіля НОМЕР_2, що належить ТОВ «БУДВАН», в наслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2017 року винним в ДТП визнано водія автомобіля НОМЕР_2, ОСОБА_2

Позивач стверджує, що ОСОБА_2 є працівником ТОВ«БУДВАН».

За звітом оцінювача ТОВ «Українська експертна компанія» від 10.11.2017р № GR-024-17, що виконаний на замовлення позивача, власнику автомобіля Мерседес Бенз Е200, н/з НОМЕР_1, внаслідок ДТП заподіяно матеріальний збиток в сумі 715785,24 грн., що відповідає вартості транспортного засобу на момент ДТП.

Фактично автомобіль є фізично знищений і відновленню не підлягає.

Вартість залишків автомобіля, за звітом оцінювача ТОВ «Українська експертна компанія» від 18.06.2018р. № GR-112-18, становить 161051.68 грн.

Крім того, позивач поніс витрати на евакуацію автомобіля з місця ДТП в сумі 810 грн., та на оцінку збитків в загальній сумі 3500 грн.

Разом з тим, страховиком ТОВ «БУДВАН» - ТДВ СК «Альфа-Гарант» на виконання зобов'язань за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.06.2017р. Поліс № АМ/0244931, сплачено позивачу 100000 грн. страхового відшкодування, що відповідає ліміту відповідальності з відшкодування матеріальних збитків.

Отже, не покритими залишились матеріальні збитки в сумі 454733,56 грн. (715785,24 - 161051,68 - 100000).

Крім того, позивач вважає, що відповідачі мають сплатити йому 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, яку пов'язує з негативними наслідками втрати автомобіля з вини відповідачів.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пленум ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 6 постанови від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз'яснив , що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв'язку з виконанням своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до статті 1191 ЦК.

Відповідачами не спростовано доводи позивача про те, що ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з ТОВ «БУДВАН».

Відповідно до статті 1194 ЦК, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин та вимог закону, відповідати за шкоду завдану позивачу на підставі наведених норм закону має ТОВ «БУДВАН». Доводи позивача про солідарну відповідальність відповідачів не засновані на законі.

При цьому суд погоджується із розміром заявлених вимог.

Так, вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підтверджені належними та допустимими доказами, витрати на евакуацію транспортного засобу, та витрати на оцінку шкоди безпосередньо пов'язані з ДТП, а тому на переконання суду є збитками заподіяними внаслідок ДТП.

Що стосується моральної шкоди, то її розмір позивачем правильно визначено відповідно до обставин, зазначених в ст. 23 ЦК України, такий розмір, на думку суду, є реальним та справедливим.

Отже, позов підлягає задоволенню частково, шляхом стягнення з ТОВ«БУДВАН» на користь ОСОБА_1 459043,56 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди. В задоволенні ж вимог до ОСОБА_2 слід відмовити за необґрунтованістю.

За такого рішення, судові витрати, що складаються з витрат позивача зі сплати судового збору в сумі 5295,24 грн. мають бути компенсовані йому ТОВ «БУДВАН» відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Решта судового збору в сумі 990,70 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, на підставі ст. 7 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. 1194 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальності «БУДВАН», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальності «БУДВАН» (ЄДПРОУ 40000561, адреса: 01601, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 5, кабінет 7) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_3) 459043 грн. 56 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 10000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 5295 грн. 24 коп. судового збору, а всього стягнути 474338 (чотириста сімдесят чотири тисячі триста тридцять вісім) грн. 80 коп.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

Повернути ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_3) з Державного бюджету України (отримувач ГУ ДКСУ у м. Києві, , МФО 820019, банк ГУ ДКСУ у м. Києві) судовий збір в сумі 990 (дев'ятсот дев'яносто ) грн. 70 коп., що сплачені через ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" за квитанцією № 21325280-1 від 19.01.2018 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий Сенько М.Ф.