ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 681/970/17
Провадження № 22-ц/4820/295/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Пєнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю: представника заявника ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №681/970/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року (суддя Горгулько Н.А.) про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2017 року у справі за позовом Комунального підприємства Полонської міської ради «Благоустрій» до ОСОБА_5 про стягнення боргу за комунальні послуги.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2017 року. В обґрунтування заяви зазначала, що вказаним рішенням стягнуто з неї на користь Комунального підприємства Полонської міської ради «Благоустрій» (далі - КП «Благоустрій») заборгованість по оплаті за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 780 грн. та 1600 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору. Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2017 року залишено без змін.

Надалі рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 23 червня 2018 року було визнано недійсним договір №2675 про надання послуг з вивезення побутових відходів населення, укладений 01 травня 2015 року, сторонами якого є КП «Благоустрій» та ОСОБА_5 Заявник посилається на те, що ці обставини є юридичними фактами, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин, що були покладені в основу рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2017 року, але не були відомі заявнику. А тому заявник просила задовольнити заяву про перегляд рішення за новоявленими обставинами, скасувати рішення Полонського районного суду від 22.08.2017, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, стягнути з КП «Благоустрій» судові витрати.

30.08.2018 ОСОБА_5 подала заяву, в якій просила відкликати з виконавчої служби виконавчий лист №681/970/17 від 10.07.2018, та уточнила вимоги щодо стягнення з КП «Благоустрій» судових витрат.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 22 серпня 2017 року та залишено це рішення в силі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому посилається на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що істотними обставинами, що вплинули на рішення Полонського районного суду від 22.08.2017 року є невиконання відповідачем ОСОБА_5 умов договору №2675 від 01.05.2015 року про оплату послуг з вивезення побутових відходів, який рішенням Полонського районного суду від 23.06.2018 року визнаний недійсним. В свою чергу, ОСОБА_5 не було відомо про наявність такого договору. Вважає помилковим тлумачення суду про те, що рішення Полонського районного суду від 23.06.2018 року є новим доказом, а не доказом підтвердження нововиявлених обставин.

Представник заявника підтримав апеляційну скаргу.

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з'явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Полонського районного суду від 22 серпня 2017 року позов КП «Благоустрій» задоволено, стягнуто з ОСОБА_5 на користь КП «Благоустрій» заборгованість по оплаті за надання послуг з вивезення побутових відходів в сумі 780 грн. та 1600 грн. відшкодування витрат по сплаті судового збору (а.с. 22-23, т. 1). Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що послуги відповідачу надавались КП «Благоустрій», а відповідач використала їх для задоволення власних потреб, не відмовлялась від них, а також виходив з обов'язку споживача проводити оплату за спожиті послуги.

В ході розгляду справи апеляційним судом за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на зазначене вище рішення, було призначено у справі почеркознавчу експертизу (а.с. 215, т. 1).

На підставі висновку експерта №1.1-0024:18 від 14.03.2018 року, підписи у договорі №2675 про надання послуг з вивезення побутових відходів населення від 01.05.2015 у графі перед словами «підпис споживача» та у графі під словами «тел.» виконані не ОСОБА_5, а іншою особою (а.с. 238-240, т. 1).

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року рішення Полонського районного суду від 22 серпня 2017 року залишено без змін (а.с. 39-40, т. 2).

Звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення Полонського районного суду від 22 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_5 посилалась на висновок експерта про неналежність їй підпису на договорі про надання послуг з вивезення побутових відходів населенню та рішення Полонського районного суду від 23 червня 2018 року, яким визнано недійсним договір №2675 про надання послуг з вивезення побутових відходів населення, укладений 01 травня 2015 року, сторонами якого є КП «Благоустрій» та ОСОБА_5, як на істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути достовірно відомі особі (а.с. 63, т. 2).

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи (п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України).

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» (пункти 3-6), нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених статтею 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Частиною четвертою статті 423 ЦПК України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_5 про перегляд рішення Полонського районного суду від 22 серпня 2017 року за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вимоги про визнання недійсним договору №2675 про надання послуг з вивезення побутових відходів населенню під час розгляду справи за позовом КП «Благоустрій» до ОСОБА_5 про стягнення боргу за комунальні послуги не заявлялися, а висновок експерта №1.1-0024:18 від 14.03.2018 був предметом розгляду суду апеляційної інстанції. А тому ці обставини не є нововиявленими.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта є необґрунтованими, правильність висновків суду не спростовують, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права.

Отже, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та вимог процесуального права, при повному та всебічному дослідженні обставин у справі, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 грудня 2018 року.

Судді: /підпис/ І.В. Пєнта

/підпис/ А.П. Корніюк

/підпис/ О.І. Талалай

Згідно з оригінало м: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

Головуючий у першій інстанції - Горгулько Н.А. Провадження № 22-ц/4820/295/18

Доповідач - П'єнта І.В. Категорія № ухвала