РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю: позивачки - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

представника відповідача - Коновалової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Рівненський експертно-технічний центр держпраці" про стягнення заробітної плати, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ДП "Рівненський експертно-технічний центр держпраці" про стягнення заробітної плати та просить стягнути з відповідача на її користь незаконно не нараховану премію за лютий 2016 року в розмірі 1057,14 грн. з утриманням із зазначеної суми податків та інших обов»язкових платежів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що із 08 лютого 2011 року була прийнята на роботу в Державне підприємство «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» та займала посаду провідного інженера з комп'ютерних систем.

Згідно наказу № 32 Державного підприємства «Рівненський експертно- технічний центр держпраці» від 15 лютого 2016 року її було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за яким оголошено догану та позбавлено премії за лютий 2016 року повністю. Позбавлення премії за вказаний місяць, було пов'язано саме з притягненням до дисциплінарної відповідальності, а не з іншими обставинами.

В послідуючому ДП «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» винесено наказ №101 Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» від 15 липня 2016 року щодо дисциплінарної відповідальності. Згідно вказаного наказу, наказ №32 Державного підприємства «Рівненський експертно-технічний центр держпраці» від 15 лютого 2016 року вважається недійсним.

До дисциплінарної відповідальності у виді догани позивач, притягнутий незаконно, всупереч вимогам ст.252 КЗпП України, то премія за лютий 2016 року підлягає до виплати позивачу у повному розмірі, тобто в сумі 1057,14грн.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позов в межах його доводів та просила задовольнити.

Відповідно до поданого до суду відзиву відповідач позов не визнав. Своє заперечення обґрунтовує тим, що у поданій позовній заяві позивачка не вказує, що факт та підстави притягнення її до дисциплінарної відповідальності, наказ № 32 від 15 лютого 2016 року, наказ № 101 від 15 липня 2016 року були предметом розгляду судової справи № 569/6024/16-ц. 13 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про скасування дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди та втраченого заробітку - невиплаченої премії за лютий 2016 року у розмірі 1057,14 грн.

За результатами розгляду справи № 569/6024/16-ц 07 грудня 2016 року Рівненським судом було постановлено рішення про відмову в позові, яке набрало чинності 14 лютого 2017 року. Під час розгляду справи судом встановлено факт порушення позивачкою трудової дисципліни та неналежного виконання нею трудових обов'язків. Сторони визнали і судом було встановлено, що позбавлення позивача премії у зв'язку з визнанням недійсним наказу № 32 від 15 лютого 2016 року, має місце згідно наказу №101 від 15 липня 2106 року. Однак, оскільки позивачем наказ № 101 від 15 липня 2106 року не оскаржується, позовні вимоги в частині стягнення втраченого заробітку не підлягають до задоволенню і з цих підстав (стор. 2 абз 13, 14 рішення Рівненського міського суду від 07.12.2016 р. Аналогічних висновків дійшов і Апеляційний суд Рівненської області в ухвалі від 14 лютого 2017 року.

Отже, станом на день звернення ОСОБА_1 до Рівненського міського суду з позовною заявою від 14 грудня 2017 року існує рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, про що позивачка в порушення вимог ст. ст. 44, 175 ЦПК України суд не повідомила. Просила закрити провадження у справі на підставі п. З ч. 1. ст. 255 ЦПК України.

Представник ДП «Рівненський ЕТЦ» в судовому засіданні позов не визнала та просила суд у задоволенні позову відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків .

Відповідно до ч.І ст.1 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

За змістом ч.2 ст.2 цього Закону, у структурі заробітної плати передбачена додаткова заробітна плата, яка є винагородою за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно з п.п. 1.2. Положення про преміювання працівників ДП «Рівненський експертно-технічний центр держпраці», розмір премії для працівників окладно-преміальної форми оплати праці, може бути зменшений або премія не нараховується повністю у випадках : неналежне виконання посадових обов'язків, наказів ДПІ «Рівненський ЕТЦ», рішень виробничих нарад, Технічної ради - до 100%; наявність обґрунтованих претензій Замовника на якість виконання робіт, строки виконання робіт тощо - до 100 %; несвоєчасна здача звітності, інформацій, подань - до 50 %; порушення трудової дисципліни та правил внутрішньоготгрудового розпорядку - до 50%; наявність дисциплінарних стягнень, зазначених в наказах по підприємству - до 100 %.

Відповідно до п.3 Положення підставою для нарахування премії є наказ по підприємству, складений на підставі службових записок керівників структурних підрозділів, особи відповідальної за автогосподарство, відомості нарахування премії, наданої гловним економістом.

Згідно п.8. Постанови Пленуму ВСУ України від 24 грудня 1999 року за № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», при вирішені спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат, необхідно виходити з нормативн-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів, у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 з 2011 року працює на ДП «Рівненський ЕТЦ» на посаді провідного інженера з комп»ютерних систем.

15 лютого 2016 року директором ДП «Рівненський ЕТЦ» був виданий наказ № 32 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності провідного інженера ДП «Рівненський ЕТЦ» ОСОБА_1».

Як слідує з цього наказу, за невиконання вимог посадової інструкції, вимог пункту 2 розпорядження № 1 по ДП «Рівненський ЕТЦ» від 14 січня 2016 року, наказу № 17 від 25 січня 2016 року, чим порушено трудову дисципліну, провідному інженеру з КС ОСОБА_1 оголошено догану та прийнято рішення при нарахуванні заробітної плати за лютий 2016 року премію ОСОБА_1 не нараховувати повністю відповідно до пункту 1.2 додатку 4 до колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом ДП «Рівненський ЕТЦ» на 2014-2018 роки.

В наказі зазначено, що підставами для його видання є службова записка № 4/02-22 від 28 січня 2016 року, доповідна записка № 3/19 від 09 лютого 2016 року та службова записка ОСОБА_1 від 09 лютого 2016 року.

Судом також встановлено, що наказом від 15 липня 2016 року № 101 «Щодо дисциплінарної відповідальності» наказ № 32 від 15 лютого 2016 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 визнано недійсним.

Як зазначено у наказі від 15 липня 2016 року № 101, підставою для визнання недійсним наказу № 32 від 15 лютого 2016 року є відсутність станом на 15 лютого 2016 року згоди профспілкового комітету на притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, необхідність якої передбачена статтею 252 КЗпП України.

Наказом від 15 липня 2016 року № 101 також вирішено, що у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 та з урахуванням положень статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 не застосовувати, а обмежитися зауваженням щодо неналежного виконання нею посадових обовязків.

При цьому, як слідує з витягу з протоколу № 10/а від 15 липня 2016 року засідання профкому ДП «Рівненський ЕТЦ», профспілковий комітет, обговорюючи питання по наданню догани ОСОБА_1 згідно наказу № 32 від 15 лютого 2016 року, надав згоду на застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до провідного інженера з КС ОСОБА_1 зазначивши про те, що дійсно завдання, які перелічені у наказі, були невиконані ОСОБА_1 і вона порушила трудову дисципліну, а її поведінка у той період відносно керівництва була відверто зневажливою і вона дозволяла собі грубо ігнорувати виробничі завдання та звернення директора.

З оглянутих судом витягів з наказів за період з вересня 2015р. по січень 2016р. преміювання ОСОБА_1 проводилося відповідно до наказів з визначенням розміру премії, тобто правовою підставою для нарахування та виплати премії є виключно наказ.

Довідкою № 751/02-09 від 14.08.2018р. підтверджується, що в лютому 2016р. ОСОБА_1 премія не нараховувалася.

З оглянутої судом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Рівненський ЕТЦ» про скасування дисциплінарного стягнення, відшкодування моральної шкоди ( справа № 569/6024/16ц) вбачається, що рішенням Рівненського міського суду від 07.12.2016р., залишеним в силі колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області від 14.02.2017р., ОСОБА_1 у задоволенні позову до ДП «Рівненський ЕТЦ» про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди відмовлено повністю за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 5 ЦПК , у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або сопрюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, на підставі достовірних доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 у лютому 2016 року була позбавлена премії у зв»язку з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді догани з підстав невиконання завдання чим була порушена трудова дисципліна, та її поведінка , яка у той період відносно керівництва була відверто зневажливою,мало місце ігнорування виробничими завданнями та звернення директора, що підтримала в судовому засідання представник відповідача як обґрунтовання підстав непреміювання позивачки у лютому 2016р.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення премії за лютий 2016 року до задоволення не підлягає з тих підстав, що ОСОБА_1 вона не призначалася, а відтак правових підстав для її стягнення немає.

Проте, враховуючи зміну певних обставин, які були підставою для непреміювання ОСОБА_1 та вимог Положення про преміювання працівників ДП «Рівненське ЕТЦ», та з метою захисту трудових прав ОСОБА_1, суд вважає за доцільне зобов"язати Державне підприємство "Рівненський експертно-технічний центр держпраці" розглянути питання щодо преміювання ОСОБА_1 у лютому 2016 року згідно Положення про преміювання та з врахуванням наказу № 101 від 15.07.2016 року, оскільки, лише керівник підприємства наділений повноваженнями щодо преміювання працівників згідно п.3 Положення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 відмовити у задоволенні позову до Державного підприємства "Рівненський експертно-технічний центр держпраці" про стягнення заробітної плати .

Зобов"язати Державне підприємство "Рівненський експертно-технічний центр держпраці" розглянути питання щодо преміювання ОСОБА_1 за лютий 2016 року згідно Положення про преміювання та з врахуванням наказу № 101 від 15.07.2016 року.

Стягнути з Державного підприємства "Рівненський експертно-технічний центр держпраці" судові витрати в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в прибуток державного бюджету.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, проживає: 33024 АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач:Державне підприємство "Рівненський експертно-технічний центр держпраці", місцезнаходження: 33000 м.Рівне, вул Лермонтова, 7, КОД .

Повне рішення виготовлене: 20.08.2018 року.

Суддя: О.В.Панас