Справа № 188/1618/17
Провадження № 2-др/188/2/18
31 травня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Бурди П.О.,
при секретарі судового засідання Брагін А.А.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду смт. Петропавлівка заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 24.04.2018 року було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності, яким позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.
При винесенні рішення судом не було вирішено питання по судових витратах.
В призначене судове засідання сторони не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткове рішення.
Згідно з п.3 ч.1ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 2 частини 2 цієї статті визначено, що інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1).
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч. 2).
До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) повязані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч. 3).
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат для здійснення правничої допомоги.
У наданому представником відповідача розрахунку судових витрат (а.с. 47) зазначено, що судові витрати відповідача складаються з наступного:
2. Орієнтовна вартість транспортних витрат по забезпеченню явки свідків в судове засідання 200 грн.;
3. Виготовлення технічного паспорта на житловий будинок 1630,00 грн.
В матеріалах справи містяться квитанція до прибуткового касового ордеру № 2 від 26.01.2018 року на суму 300 грн., видана адвокатом ОСОБА_2 ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 44 від 12.01.2018 року (а.с. 110) та квитанція до прибуткового касового ордеру № 1 від 12.01.2018 року на суму 1000 грн., видана адвокатом ОСОБА_2 ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 44 від 12.01.2018 року (а.с. 111). У вказаних квитанціях № 1 і № 2 не зазначено, за які саме послуги сплачені вказані кошти адвокату.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідачем та його представником суду не надано, що позбавляє суд можливості визначити суму, що підлягає сплаті за правничі послуги.
Однак враховуючи, що загальна сума 1300 грн., яка зазначена у квитанціях, є невеликою, суд вважає за необхідне стягнути зазначену суму з позивача на користь відповідача в рахунок витрат, понесених на отримання правничої допомоги.
На підтвердження транспортних витрат по забезпеченню явки свідків в судове засідання, тобто повязаних з переїздом, представником відповідача надано товарний чек № 173049 на придбання дизельного палива у мережі АЗС «WOG» для автомобіля на суму 300 грн. (а.с. 100). Суд не може взяти до уваги зазначений товарний чек з автозаправної станції, оскільки витрати сторін, повязані з явкою до суду можуть підтверджуватися проїзними документами (квитками), які б свідчили про проїзд сторони процесу, свідка, спеціаліста, перекладача або експерта на міжміському громадському транспорті, тому суд відмовляє у стягненні 300 грн. транспортних витрат по забезпеченню явки свідків в судове засідання.
Вимога представника відповідача про стягнення з позивача витрат на виготовлення технічного паспорту в сумі 1630 грн. не має жодного правового підґрунтя. Процесуальних рішень про виготовлення нового технічного паспорту у вигляді забезпечення доказів судом не приймалося, вказаний технічний паспорт виготовлений на особисте замовлення ОСОБА_1, на його особисте майно, паспорт перебуває у його особистому розпорядженні, тому і до судових витрат суму на виготовлення технічного паспорта відносити не можна.
Судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого ним судового збору в сумі 640 гривень 00 коп., підтверджується квитанцією ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.900215621.1 від 22.11.2017 року на суму 640 грн. 00 коп. про сплату судового збору за подачу позовної заяви (а.с. 1).
Оскільки у позові відмовлено, судові витрати, понесені позивачем, потрібно залишити на ньому.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 270 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права спільної сумісної власності задовольнити частково.
Судові витрати позивача ОСОБА_3 залишити на ній.
В іншій частині заяву про стягнення судових витрат залишити без задоволення.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя ОСОБА_4