Справа №263/6538/18
Провадження № 2/263/1807/2018
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 травня 2018 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_2 до фізичні особи субєкт підприємницької діяльності: Державне підприємство Донецький експертно-технічний центр Держпраці Кабінету Міністрів України, директор ОСОБА_3, юрист ДП ДЕТЦ: ОСОБА_4 про визнання дій та наказу незаконними, стягнення середнього заробітку за вимушені прогули, моральної та майнової шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка звернувся до суду з даним позовом, яким просить визнати незаконними дії відповідача та наказ ДП ДЕТЦ від 23.02.2018 року в частині її звільнення з посади 26.03.2012 року, стягнути з ДП ДЕТЦ грошову оплату у розмірі 227460,00 грн. з урахуванням індексації у розмірі середнього заробітку за вимушені прогули, замінити у трудові книжці у п.40 з 26.03.2012 року на 11.07.2014 року, відшкодування моральної та майнової шкоди в розмірі 592920,00 грн., судові витрати по справі покласти на відповідача та стягнути з останнього витрати за надання правової допомоги.

Ознайомившись з вказаним позовом, приходжу до висновку, що він підлягає залишенню без руху на підставі наступного.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) позовна заява повинна містити зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів звязку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Проте вищенаведені норми законодавства позивачем при поданні до суду даного позову були порушені.

Так, відповідачами за даним позовом зазначено «фізичні особи субєкт підприємницької діяльності: Державне підприємство Донецький експертно-технічний центр Держпраці Кабінету Міністрів України, директор ОСОБА_3, юрист ДП ДЕТЦ: ОСОБА_4», проте зі вказаного змісту чітко не вбачається коло відповідачів.

При цьому до позову була додана лише одна копія позовної заяви та доданих до неї документів.

Тому позивачці слід уточнити відповідачів за позовом та надати копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст.6 ч.3 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Пунктом 15 постанови №10 від 17.10.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» передбачено, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. За подання до суду таких заяв сплачується судовий збір згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

З прохальної частини позову вбачається, що заявлені позовні вимоги як майнового так і не майнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. А за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується.

Ціна ж даного позову позивачем була зазначена в розмірі 2114,40 грн., що не відповідає дійсності оскільки останній просить стягнути середній заробіток на суму 227460,00 грн. та моральну, майнову шкоду на суму 592920,00 грн. Таким чином вбачається, що ціна позову складає 820380,00 грн., а тому позивачці за заявлені позовні вимоги майнового характеру слід було сплатити 1 відсоток від ціни позову, що дорівнює 8203,80 грн.

Так, до даного позову додано квитанції про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн. та 1409,60 грн.

Додану до позову квитанцію про сплату судового збору в розмірі 704,80 грн., суд розцінює як таку, що сплачену за заявлені вимоги не майнового характеру, та враховуючи вже сплачений судовий збір в розмірі 1409,60 грн., позивачці слід доплатити судовий збір за вимоги майнового характеру в розмірі 6794,20 грн. за такими реквізитами: ОСОБА_5. УК/Жовтнев. р-н/22030001 (Жовтневий районний суд м. Маріуполя), код ЕДРПОУ 37989721, банк одержувача ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, рахунок 0052 та квитанцію або інший документ, що підтверджує доплату судового збору, надати до суду.

Також позивачкою не конкретизовані позовні вимоги в частині стягнення сум витрат на правову допомогу та не зроблений попередній (орієнтовний) розрахунок даних сум.

Слід зауважити, що відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

При цьому позивачкою наданий один спільний розрахунок моральної та майнової шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до ст.119 ЦПК ( у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з цього позивачкою не вказано в якому розмірі вона просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду, а в якому моральну, в чому саме полягає завдана моральна та майнова шкоди, окремо та якими неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача вони були завдані та з яких міркувань виходила позивачка при визначенні розміру моральної та майнової шкоди.

Відповідно до ст. 185 ЦК України ( в реакції від 15.12.2017 року) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Керуючись ст.ст. 175,185 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Позов ОСОБА_2 до фізичні особи субєкт підприємницької діяльності: Державне підприємство Донецький експертно-технічний центр Держпраці Кабінету Міністрів України, директор ОСОБА_3, юрист ДП ДЕТЦ: ОСОБА_4 про визнання дій та наказу незаконними, стягнення середнього заробітку за вимушені прогули, моральної та майнової шкоди - залишити без руху.

Надати позивачці строк протягом 10 днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Хараджа