Справа № 720/1738/17
Провадження № 2/720/18/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Житарюк В.О.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3,

-про визнання права власності на спадкове майно,

зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

- про визнання права власності на Ѕ частину спадкового майна,-

встановив:

Представник позивачів звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що господарство по АДРЕСА_1 станом на 1990-1991 роки відносилося до категорії робочий двір членами якого були голова двору ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5.

Даний житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказаний житловий будинок.

При своєму житті ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадщину прийняла його дружина, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_1 та на житловий будинок по АДРЕСА_2, який належав їх на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

При своєму житті ОСОБА_5 заповіту не склала, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 є її діти син ОСОБА_6 та донька ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивачів ОСОБА_6, за життя він не встиг прийняти спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 матері ОСОБА_5.

Маючи намір прийняти спадщину після смерті бабусі по праву представлення другої сторони їхнього батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, позивачі звернулися до держаної нотаріальної контори із заявами, про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 на житлові будинки по АДРЕСА_2 та на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Таким чином оформлення спадщини в нотаріальному порядку не можливе.

Просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку у житловому будинку літер А, сарай літер Б,В, огорожа №1,2 розташований по АДРЕСА_2 та право власності на 1/4 частку у житловому будинку літер А, літня кухня літер Б, сарай літер В,Г, вбиральня літер Д розташований по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду зустрічну позовну заяву в якій посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5. Після її смерті відкрилася спадщина в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_1 та на житловий будинок по АДРЕСА_2, який належав їх на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

При своєму житті ОСОБА_5 заповіту не склала, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 є її діти син ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

ОСОБА_3 своєчасно прийняла після смерті матері, оскільки у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 на житлові будинки по АДРЕСА_2 та на житловий будинок по АДРЕСА_1.

Просить визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку у житловому будинку літер А, сарай літер Б,В, огорожа №1,2 розташований по АДРЕСА_2 та право власності на 1/2 частку у житловому будинку літер А, літня кухня літер Б, сарай літер В,Г, вбиральня літер Д розташований по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

В судовому засіданні представник позивачів не з'явилася, однак направила до суду заяву про підтримання позову в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Зустрічний позов ОСОБА_3 визнає в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні не з'явилися, однак представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності заявлений позов визнає в повному обсязі, зустрічний позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Суд оцінюючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності з зазначеними правовими нормами, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і зустрічний позов ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є об'єктом права приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, про що складений актовий запис № 29, прізвище чоловіка та дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_5.

Господарстві по АДРЕСА_1 в період 1990-1991 роки відносилося до категорії робочого двору, членами якого були голова двору ОСОБА_4 та ОСОБА_5, що підтверджується довідкою № 185 від 15 лютого 2018 року виданою Маршинецькою сільською радою Новоселицького району Чернівецької області.

Дане господарство належало ОСОБА_4 на справі власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 12 лютого 1990 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 132.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4, про що складений відповідний актовий запис № 42 та про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4.

Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по АДРЕСА_1.

При своєму житті ОСОБА_4 заповіту не склав, а тому вступають в дію норми спадкування за законом.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

З огляду на вищезазначені нормативні положення, норми ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але була прийнята спадкоємцями після 1 січня 2004 року, а якщо спадщина була прийнята до 1 січня 2004 року - застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Так відповідно до ст. 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_4 являлися дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_6 та ОСОБА_3, яка зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, про що складений актовий запис № 553 та змінила своє прізвище на ОСОБА_3.

Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким згідно ст. 525 цього Кодексу є день смерті спадкодавця.

Спадщину прийняла дружина ОСОБА_4, ОСОБА_5, оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

За змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_5, про що складений актовий запис № 57 та про, що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5.

Після її смерті відкрилася спадщина в цілому на житловий будинок по АДРЕСА_1 та на житловий будинок по АДРЕСА_2, який належав їх на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 вересня 2001 року, яке зареєстроване в реєстрі за № 1654.

При своєму житті ОСОБА_5 заповіту не склала, а тому згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України вступають в дію норми спадкування за законом.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 є її діти син ОСОБА_6, який не прийняв спадщину оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 помер, про що складений відповідний актовий запис № 06 та про, що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 та донька ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлений у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із заяви від 30 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 своєчасно прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 як спадкоємець за законом першої черги.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були рідними доньками померлого ОСОБА_6, що підтверджується їхніми свідоцтвами про народження серії НОМЕР_7 та серії НОМЕР_8.

Маючи намір прийняти спадщину після смерті бабусі по праву представлення другої сторони їхнього батька ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, позивачі звернулися до держаної нотаріальної контори із заявами, про прийняття спадщини.

ОСОБА_2 28 листопада 2013 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_10, про що складений актовий запис 136, прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_2.

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Із заяв поданий до нотаріальної контори ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 15 лютого 2017 року, вбачається, що вони своєчасно прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 бабусі ОСОБА_5.

Постановами державного нотаріуса від 28 жовтня 2017 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок по АДРЕСА_2 та на житловий будинок по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дані будинки.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і відповідач ОСОБА_3 своєчасно прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5, тому суд дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_3.

Керуючись ст.ст. 4,7,12,13,80,82,176,245,246,258- 273,354ЦПК України і на підставі ст.ст. 1216, 1223, 1261, 1266, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_9 виданий Новоселицьким РВ УМВС України в Чернівецькій області 16 листопада 2007 року, ІПН: НОМЕР_1 право власності на 1/4 частку у житловому будинку літер А, сарай літер Б,В, огорожа №1,2 розташований по АДРЕСА_2 та право власності на 1/4 частку у житловому будинку літер А, літня кухня літер Б, сарай літер В,Г, вбиральня літер Д розташований по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії НОМЕР_10 виданий Новоселицьким РС УДМС України в Чернівецькій області 14 серпня 2015 року, ІПН: НОМЕР_2 право власності на 1/4 частку у житловому будинку літер А, сарай літер Б,В, огорожа №1,2 розташований по АДРЕСА_2 та право власності на 1/4 частку у житловому будинку літер А, літня кухня літер Б, сарай літер В,Г, вбиральня літер Д розташований по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НОМЕР_11 виданий Ленінським РВ УМВС України в Чернівецькій області 23 листопада 2001 року, ІПН: НОМЕР_3 право власності на 1/2 частку у житловому будинку літер А, сарай літер Б,В, огорожа №1,2 розташований по АДРЕСА_2 та право власності на 1/2 частку у житловому будинку літер А, літня кухня літер Б, сарай літер В,Г, вбиральня літер Д розташований по АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.