Ухвала

"05" грудня 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 755/17776/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

Одночасно із позовною заявою позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-129/2010 виданого Тернівським міським судом Дніпропетровської області у виконавчому провадженні № 49597435 та заборони державному виконавцю звертати стягнення на майно у виконавчому провадженні.

Заяву мотивує тим, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.01.2010 року задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3

На даний час рішення примусово виконується Дніпровським РВДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві.

Також позивач вказує, що державним виконавцем можуть вживатися заходи щодо примусового звернення стягнення на його майно, що ускладнить або унеможливить виконання рішення суду у разі встановлення того, що він не є батьком дитини.

Вивчивши заяву встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Наведені у клопотанні позивача доводи не дають підстав для висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у разі його задоволення у заявлений позивачем спосіб може утруднити або унеможливити виконання рішення суду.

Крім цього, суд також звертає увагу на наступне.

Позивач в основу заяви покладає вимогу про зупинення стягнення за виконавчим листом виданим на примусове виконання рішення суду яке набрало законної сили.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Таким чином суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог заяви про забезпечення позову.

Керуючись п. п. 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 7, 149, 153, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Виниченко Л.М.