П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2018 року м. Київ

Справа № 22-6755 Головуючий у1-й інстанції - Новак Р.В.

Унікальний №757/308/18-ц Доповідач - Пікуль А.А.

Апеляційний суд міста Києва. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А.А.

суддів Волошиної В.М.

РатніковоїВ.М.

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк &q?го;ПриватБанк&q?ом;, Національної академії медичних наук України &quак;Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова&q?нс; про порушення прав споживача,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року повернуто як неподану позовну заяву ОСОБА_3 до ПАТ КБ &q?од;ПриватБанк&q?яв;, НАМН України &q? ;Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова&q?гі; про порушення прав споживача.

Не погоджуючись з указаною ухвалою суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.23-24).

Відзиву на апеляційну скаргу учасники справи у визначений судом строк не подали.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &q? У;Про судоустрій і статус суддів&qu ; у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті &q? з;Голос України&q?дя; повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII &qu=';Прикінцеві та перехідні положення&quро; Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII &quЗа;Про судоустрій і статус суддів&q?ок; апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

Підпунктом 8) п. 1 Розділу XIII &qu='; Перехідні положення&q?то; ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) установлено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

За правилами ч.13 ст.7, ст.369 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_3, подана на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві, розглядається апеляційним судом у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід задовольнити з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи позовну заяву ОСОБА_3, районний суд виходив з того, що позивач не усунула недоліки позовної заяви, встановлені ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року, а саме: позивачем не уточнено зміст позовних вимог до відповідача НАМН України &qupa;Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова&q? і;, не подано окремо заяву про забезпечення позову та не сплачено судовий збір.

З таким висновком районного суду апеляційний суд не може погодитись враховуючи наступне.

Як убачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 на виконання вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22 січня 2018 року подала до районного суду позовну заяву в новій редакції (а.с.16-17).

Відповідно до змісту уточненої позовної заяви, ОСОБА_3 змінила суб'єктний склад справи, виключивши з числа сторін у справі НАМН України &qupa;Національний інститут хірургії та трансплантології ім. О.О. Шалімова&q? і;.

Крім того, в уточненій позовній заяві відсутні вимоги щодо вжиття заходів забезпечення позову, а подання окремої заяви про забезпечення позову не є обов'язком позивача.

Разом з тим, залишаючи позовну заяву ОСОБА_3 без руху з підстав, зокрема, несплати судового збору, та як наслідок повертаючи позовну у зв'язку не усуненням вказаного недоліку, районний суд не врахував наступного.

В даному випадку подання позову ОСОБА_3 обгрунтовує безпідставним зняттям відповідачем коштів із зарплатної платіжної картки позивача, оформленої в ПАТ КБ &q?рп;ПриватБанк&q?ої;.

Таким чином, позов пов'язаний з порушенням прав споживача банківських послуг.

У ст. 5 Закону України &qu l;Про судовий збір&quiz; визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України &q?ек;Про захист прав споживачів&quі ; дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України &q?ла;Про судовий збір&q?та;), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що ст. 5 Закону України &qu.0;Про судовий збір&q?єт; не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред'явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України &q?ет;Про захист прав споживачів&q? (;).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України &qunt;Про захист прав споживачів&qu3 ; споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України &q?но;Про судовий збір&q?ер; у ч. 3 ст. 22 Закону України &quuo;Про захист прав споживачів&qu3 ; (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова &q?ст;державного мита&q?кр; замінені словами &qu 8;судового збору&q?жа;.

Отже, при прийнятті Закону України &qule;Про судовий збір&q?тж; законодавець передбачив можливість застосування Закону України &q?ав;Про захист прав споживачів&q?ос; при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Такий правовий висновок викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року (справа №761/24881/16-ц, пр. №14-57цс18), та в силу положень ч.6 ст.13 Закону України &q?14;Про судоустрій і статус суддів&q?т.; має враховуватись іншими судами при застосуванні таких норм права.

На наведене суд першої інстанції уваги не звернув, що свідчить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення процесуального питання щодо відкриття провадження у справі, та про неправильне застосування районним судом норм матеріального права щодо сплати судового збору.

З огляду на викладене, ураховуючи положення ст.379 ЦПК України, у апеляційного суду наявні підстави скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 травня 2018 року скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: В.М. Волошина

В.М.Ратнікова