Провадження № 2/521/1834/18
29 листопада 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Целуха А.П.,
за участю секретаря судового засідання Корнієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що, з 13.10.2001 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя у сторін народилися дочки ОСОБА_3, 22.01.2002року народження та ОСОБА_3 Дар*я Віталіївна, ІНФОРМАЦІЯ_1, які проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочок, розвитком та вихованням не цікавиться. Разом з тим, відповідач спроможний створити для дочок сприятливі умови виховання та надати фінансову допомогу та їх утримання, тому що він працездатний, має задовільний стан здоров*я.
За даних обставин позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочок: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 Дар*я Віталіївна, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. щомісячно на кожну, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дочками повноліття.
Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, повідомлений судом про дату та час розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив.
Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та перевіривши обставини справи письмовими доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що з 13.10.2001 року позивач, ОСОБА_1 перебуває з відповідачем, ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, відповідно до Свідоцтва про шлюб від 13.10.2001 року, актовий запис №947.
Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дочок ОСОБА_3, 22.01.2002року народження (Свідоцтво про народження від 10.03.2002 року, видане Відділом РАГС Київського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №366) та ОСОБА_3 Дар*я Віталіївна, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження видане Другим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №08), які проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Батьком у свідоцтвах про народження дітей вказано відповідача.
Згідно з ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою ст. 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі.
Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СКбули внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Вимогами ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частина 2 ст. 182 СК України передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 року, держава підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.
Конвенцією про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В Декларації прав дитини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості, що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування, що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримає захист та допомогу.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача на утримання дочок, ОСОБА_3, 22.01.2002року народження та ОСОБА_3 Дар*ї, ІНФОРМАЦІЯ_1 є законними та обґрунтованими та підлягають стягненню в твердій грошовій сумі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дочками повноліття.
Згідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 27.11.2017року.
Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ЗУ «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум на дитину в 2018р. в Україні для дітей віком до 6 до 18 років з 1 січня по 30 червня становить 1860 грн., з 1 липня по 30 листопада становить 1944 грн., та з 1 грудня становить 2027 грн., на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до частини другої ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 184, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 128, 141, 258, 263-265, 274, 279, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ А.П.ЦЕЛУХ