УХВАЛА

05 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 757/21343/15-ц

провадження № 61-19134св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя - доповідач), Коротуна В. М., Крата В.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3,

відповідач - ОСОБА_4,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року у складі судді Писанця В.А. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року у складі колегії суддів: Семенюк Т.А., Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, у якому просила стягнути з останнього 2 215 000 грн., що на момент подачі позову до суду еквівалентно 100 000 доларів США.

Позовна заява мотивована тим, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 31 жовтня 2014 року було укладено договір позики, відповідно до умов якого відповідач прийняв у власність грошові кошти у розмірі 1 340 000 грн., що на момент укладення договору було еквівалентно 100 000 доларів США, та зобов'язався повернути таку ж суму грошових коштів до 09 квітня 2015 року. Разом з тим, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, суму позики не повернув.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2 215 000 грн.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором позики щодо повернення грошових коштів не виконав, у зв'язку з чим у нього утворилася заборгованість перед ОСОБА_3, яка підлягає стягненню.

У січні 2017 року ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішень першої та апеляційної інстанції, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідач заперечує факт отримання грошових коштів в сумі 1 340 000 грн від ОСОБА_3 Спірний договір позики є удаваним, оскільки правовідносини між позивачем та відповідачем щодо укладення договору позики від 31 жовтня 2014 року є насправді правочином щодо оплати процентів згідно іншого договору позики від 15 грудня 2009 року.

У спірному договорі позики грошове зобов'язання було виражене у національній валюті України гривні, а не в доларах США, тому судами першої та апеляційної інстанції при розгляді даної справи було порушено ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справу № 757/21343/15-ц передано до Касаційного цивільного суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що наведені в касаційній скарзі доводи дають підстави для зупинення касаційного провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 373/2054/16-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення боргу за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 16 січня 2018 року.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа у подібних правовідносинах передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі (№ 757/21343/15-ц) до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 373/2054/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 757/21343/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 373/2054/16-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

СуддіН. О. Антоненко В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат