Справа №: 272/287/18
Провадження № 2/272/265/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судових засідань Аханової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив :

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Червоненської селищної ради Андрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її чоловік- ОСОБА_5, який до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 в АДРЕСА_4; площею 0,58 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин, а саме: 0,31 га. та 0,27 га., розташованих по вул. АДРЕСА_3 Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. Але вона не може реалізувати право на спадкове майно, оскільки на вищевказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на земельні ділянки, як на спадщину за законом після смерті чоловіка, оскільки вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

В судове засіданні позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, заначила, що позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив що позовні вимоги визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер чоловік позивачки- ОСОБА_5, який до дня смерті проживав в АДРЕСА_4 (а.с. 3,4,15). Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 в АДРЕСА_4; площею 0,58 га. для ведення особистого селянського господарства, яка складається з двох частин, а саме: 0,31 га. та 0,27 га., розташованих по АДРЕСА_6, які були передані у приватну власність спадкодавцю рішенням Виконавчого комітету Глиновецької сільської Ради народних депутатів № 3 від 18 вересня 1993 року (а.с. 6, 8). Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном на протязі шести місяців з дня відкриття спадщини (а.с. 5,15). Житловий будинок АДРЕСА_5 належить позивачці (а.с. 9,10). Інших спадкоємців немає. Але вона не може реалізувати право на спадкове майно, оскільки на вищевказані земельні ділянки відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця) (а.с. 16). Згідно повідомлення Андрушівської ДНК № 196/01-16 від 18.04.2018 року спадкова справа до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4 не заводилась.

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.328, 1225 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст. ст.81, 120, 125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 1225 ЦК України, відповідно до якої право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», згідно з яким, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавиця була власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень». Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в даному випадку правового значення не має.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачкою право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 в АДРЕСА_4; площею 0,31 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_6, площею 0,27 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_6, як на спадщину за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, оскільки в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину.

Керуючись ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, ст.ст.328, 1216,1218,1220,1222,1266 ЦК України, ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV, ст.ст. 120,125 ЗК України, ст.ст. 4, 76 - 89, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителькою АДРЕСА_7 РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на земельні ділянки: площею 0,25 га. - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 в АДРЕСА_4; площею 0,31 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_6, площею 0,27 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_6, як на спадщину за законом після смерті чоловіка, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін