Справа № 473/3112/18
УХВАЛА

іменем України

"23" серпня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Вуїва О.В.,

при секретарі Заблоцькій М.М.,

розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя в якому вказувала, що з 06 вересня 1988 вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу подружжя спільно набуло майно, а саме:

- квартиру №19, розташовану по вулиці Центральній, 18 в м. Вознесенську Миколаївської області;

- незакінчене будівництвом нежитлове приміщення магазину за адресою: вулиця Київська, 9, м. Вознесенськ, Миколаївська область;

- 2/100 частки нежитлового приміщення (магазину), розташованого у підвальному приміщенні за адресою: вулиця Київська, 9, м. Вознесенськ, Миколаївська область;

- незакінчений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: вулиця Набережна, 2, м. Вознесенськ, Миколаївська область.

Проте сімейні відносини не склалися та припинені. Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на спільне життя, відсутність порозуміння в сімї. В звязку з цим позивачка вважала неможливим збереження шлюбу та просила про його розірвання.

Також, вказуючи на те, що згода про добровільний поділ майна між ними не досягнута, а тому ОСОБА_1 просила про його поділ в судовому порядку, визнавши за нею право власності на квартиру №19, розташовану по вулиці Центральній, 18 в м. Вознесенську Миколаївської області та незакінчене будівництвом нежитлове приміщення магазину за адресою: вулиця Київська, 9, м. Вознесенськ, Миколаївська область. У власність відповідача просила виділити 2/100 частки нежитлового приміщення (магазину), розташованого у підвальному приміщенні за адресою: вулиця Київська, 9, м. Вознесенськ, Миколаївська область та незакінчений будівництвом житловий будинок, розташований за адресою: вулиця Набережна, 2, м. Вознесенськ, Миколаївська область, стягнувши з останнього на свою користь 9 209 грн. різниці у вартості часток в спільному майні.

Крім цього представник позивачки ОСОБА_1А ОСОБА_2 подав суду заяву про забезпечення позову шляхом встановлення відповідачу заборони вчиняти будь-які дії відносно розпорядження незакінченим будівництвом житловим будинком, розташованим за адресою: вулиця Набережна, 2, м. Вознесенськ, Миколаївська область, зокрема щодо відчуження будинку, його частини, передання його та майнових прав в заставу чи іпотеку. Заява про забезпечення позову мотивована тим, що відповідач має намір розпорядитися цим майном та виставив будинок на продаж, а тому незабезпечення позову може призвести до неможливості виконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір, в тому числі стосовно майна, відносно якого вирішується питання про забезпечення позову.

З наданих представником позивачки доказів вбачається, що відповідач дійсно має намір розпорядитися цим майном.

Враховуючи обставини справи, характер спірних правовідносин, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В зв'язку з наведеним суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім способом забезпечення позову є накладення заборони на відчуження незакінченого будівництвом житлового будинку №2, розташованого за адресою: вулиця Набережна, м. Вознесенськ Миколаївської області.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258-260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Заборонити відчуження незакінченого будівництвом житлового будинку, розташованого за адресою: вулиця Набережна, 2, м. Вознесенськ Миколаївської області (право власності на будинок не зареєстроване).

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя : О.В. Вуїв