Справа № 2-534/11
Провадження № 4-с/761/100/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо визначення вартості майна у виконавчому провадженні, особи, дії яких оскаржуються: старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Шеремет Олександр Вікторович та начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гоцій Богдан Ігорович, стягувач - Державна іпотечна установа -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця щодо визначення вартості майна у виконавчому провадженні.

Разом зі скаргою подав клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою до суду та клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа до закінчення розгляду скарги.

Скарга мотивована тим, що на виконанні в Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві перебуває виконавче провадження № 34716332 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 04.10.2012 року № 2-534 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 688950,02 грн.

Скаржник зазначав, що державним виконавцем під час здійснення оцінки належної йому земельної ділянки було порушено його право оцінити майно за згодою сторін та визначена виконавцем ринкова вартість земельної ділянки була заниженою більше ніж в два рази.

Також посилався на те, що скаржника не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження та не повідомлено про арешт його майна, а також йому не надсилались державним виконавцем акт опису та арешту майна від 19.09.2013 року та постанова про призначення суб'єкта оціночної діяльності від 23.03.2017 року.

Окрім того, зазначав, що визначення вартості майна боржника було проведено з порушенням статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки така оцінка не виконана за ринковими цінами. Так, при передачі земельної ділянки на реалізацію, державний виконавець визначив її вартість в сумі 1582380,00 грн. за експертною грошовою оцінкою від 04.10.2017 року ТОВ «Українська експертна група», тоді як самим скаржником було самостійно замовлено оцінку земельної ділянки та згідно із звітом про оцінку майна № 0 від 12.12.2017 року ринкова вартість склала 3393351,00 грн.

Також, звертав увагу, що звіт про грошову оцінку від 04.10.2017 року, складеного ТОВ «Українська експертна група» був переданий державному виконавцю не оцінювачем, а стягувачем.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд зупинити стягнення на підставі виконавчого листа до закінчення розгляду скарги; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Шеремета Олександра Вікторовича при здійсненні визначення ринкової вартості з метою реалізації земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі висновку про вартість майна від 04.10.2017 року, наданого ТОВ «Українська експертна група» в сумі 1582380,00 грн. та зобов'язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Шеремета Олександра Вікторовича зняти з реалізації земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 за ціною, що визначена на підставі висновку про вартість майна від 04.10.2017 року, наданого ТОВ «Українська експертна група» в сумі 1582380,00 грн.

Ухвалою суду від 19.12.2017 року скаргу призначено до судового розгляду на 17.01.2018 року та в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа було відмовлено.

17.01.2018 року від представника скаржника надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи рецензію від 22.12.2017 року ТОВ «БСЕ «Надія» на звіт про експертну грошову оцінку від 04.10.2017 року, наданого ТОВ «Українська експертна група».

17.01.2018 року судом було направлено запит до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві про витребування матеріалів виконавчого провадження.

30.01.2018 року представник стягувача Державної іпотечної установи звернувся до суду із клопотанням про призначення рецензії оцінки вартості майна, яка була надана скаржником та виконана ТОВ «ЛЕКСТАТУС ГРУП» 12.12.2017 року та залучення до участі у справі ТОВ «Українська експертна група».

Судом було розглянуто вказані клопотання та ухвалою із занесенням до протоколу судового засідання на підставі ч. 5 ст. 259 ЦПК України, в задоволенні вказаних клопотань було відмовлено та роз'яснено право стягувачу самостійно замовити рецензію на звіт або клопотати перед судом про проведення судової експертизи.

02.03.2018 року від державного виконавця надійшли копії виконавчого провадження № 34716332.

В судовому засіданні 10.05.2018 року представником скаржника було надано копію кваліфікаційного свідоцтва оцінювача ОСОБА_4, яка здійснювала оцінку від 12.12.2017 року.

В судове засідання 30.05.2018 року боржник, державний виконавець та стягувач не з'явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, розглянувши скаргу та додані до неї документи, оцінивши надані учасниками судового розгляду докази, прийшов до висновку про відмову у її задоволенні огляду на наступне.

На виконанні в Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві перебуває виконавче провадження № 34716332 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом міста Києва 04.10.2012 року № 2-534 про звернення стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором № 26650709 від 30.07.2007 року в розмірі 688950,02 грн. (Т. 1, а.с. 159).

15.10.2012 року державним виконавцем Сабадаш Л.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено її учасникам виконавчого провадження (Т. 1, а.с., 164).

15.10.2012 року державним виконавцем Сабадаш Л.І. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження та скеровано ОСОБА_1 виклик державного виконавця (Т. 1, а.с. 165, 166).

31.10.2012 року ОСОБА_1 повідомив про тримання виклику державного виконавця та просив зупинити виконавчі дії у зв'язку із зверненням до суду із заявою про перегляд заочного рішення (Т. 1, а.с. 169).

11.02.2014 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернувся до державного виконавця із запитом про стан виконання рішення в якому зазначав, що йому відомо про відкриття виконавчого провадження (Т. 1, а.с. 243)

23.03.2017 року державним виконавцем Федоровою Д.Д. було винесено постанову про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та направлено її сторонам виконавчого провадження, в тому числі і ОСОБА_1 (Т.2, а.с. 22).

20.10.2017 року стягувачем було надіслано боржнику та державному виконавцю висновок з експертної оцінки нерухомого майна від 04.10.2017 року (а.с. 29).

Згідно із висновком про вартість майна від 04.10.2017 року, складеного ТОВ «Українська експертна група», ринкова вартість земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 складає 1582380,00 грн. (Т. 2, а.с. 31).

27.10.2017 року державним виконавцем Шеремет О.В. було направлено ОСОБА_1 повідомлення щодо ознайомлення з експертним висновком оцінювача (Т. 2, а.с. 78, 79).

17.11.2017 року начальником Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві було направлено документи щодо реалізації арештованого державним виконавцем майна до ДП «СЕТАМ» (Т.2, а.с. 80).

28.12.2017 року ДП «СЕТАМ» повідомило виконавчу службу про те, що 27.12.2017 року торги по лоту 251548 не відбулись, а саме щодо земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 (Т.2, а.с. 100, 101).

12.02.2018 року ДП «СЕТАМ» повідомило виконавчу службу про те, що 27.12.2017 року торги по лоту 251548 не відбулись, а саме щодо земельної ділянки із кадастровим номером НОМЕР_1, за адресою: АДРЕСА_1 (Т.2, а.с. 103, 104).

22.02.2018 року державним виконавцем Шереметом О.В. було винесено постанову про зупинення виконавчих дій від 22.02.2018 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 26.12.2017 року у справі № 2-534/11 (Т.2, а.с. 109).

Згідно із висновком про вартість об'єкта оцінки від 12.12.2017 року, складеного ТОВ «ЛЕКСТАТУС ГРУП» на замовлення ОСОБА_1, ринкова вартість об'єкта оцінки складає без ПДВ 3494451,00 грн. (Т.1, а.с. 77).

Відповідно до рецензії на звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 року, складеної ТОВ «Бюро судових експертиз «Надія», вказаний звіт не повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків (Т.1, а.с. 115).

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ст.ст. 1-4 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Згідно п. 64 Національного стандарту № 1 «Загальні засади майна та майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 (далі - Національний стандарт № 1), за результатами своєї роботи рецензент готує рецензію у письмовій формі, яку скріплює підписом. Рецензія не повинна містити власного висновку про вартість об'єкта оцінки. Будь-які судження про вартість об'єкта оцінки, виражені у грошовій формі, можуть відображатися рецензентом виключно у формі звіту про оцінку майна, складеному у повній формі відповідно до вимог національних стандартів. Якщо у письмовому запиті про необхідність рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) встановлюється вимога щодо надання висновку про вартість об'єкта оцінки, така вимога задовольняється шляхом проведення оцінки майна.

За змістом п. 50 Національного стандарту № 1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об'єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Згідно п. п. 15, 16, 52 Національного стандарту № 1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об'єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об'єкта оцінки.

Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

У п. 3 Національного стандарту № 1 визначено, що подібне майно - це майно, що за своїми характеристиками та (або) властивостями подібне до об'єкта оцінки і має таку саму інвестиційну привабливість.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оцінка майна боржника є одним з етапів у процедурі виконавчого провадження.

Разом з тим, звернення стягнення на нерухоме майно у порядку виконання рішення суду про стягнення заборгованості є примусовим, тобто не є результатом договірної домовленості сторін.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору.

Згідно із ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Так, щодо доводів скаржника щодо неправомірності дій старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Шеремета Олександра Вікторовича при здійсненні визначення ринкової вартості з метою реалізації земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільове призначення - для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, за адресою: АДРЕСА_1 на підставі висновку про вартість майна від 04.10.2017 року, наданого ТОВ «Українська експертна група» в сумі 1582380,00 грн., слід зазначити наступне.

Посилання скаржника про відсутність повідомлення його про арешт майна та про здійснення оцінки майна у виконавчому провадженню, спростовуються як наявними в матеріалах справи заявами самого скаржника, так і його представників, які здійснювали ознайомлення із виконавчим провадження. Окрім того, державними виконавцями здійснювались належним чином повідомлення та виклики скаржника, тоді як неотримання повідомлень за місцем свого проживання не свідчить про порушення закону з боку державних виконавців.

Принагідно зауважити, що постанови про накладення арешту на майно, відкриття виконавчого провадження та здійснення оцінки майна боржника виносились не державним виконавцем Шереметом О.В., а іншими державними виконавцями, що виключає неправомірність дій останнього.

В процесі судового розгляду скаржником не надано обґрунтованих доказів того, що під час проведення оцінки або визначення її результатів саме державний виконавець діяв неправомірно, а в порядку судового оскарження дій державного виконавця можливо задовольнити вимоги скаржника виключно у випадку, якщо саме державний виконавець діяв із порушенням вимог закону або не в межах наданих йому повноважень.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем було надано експертній установі всі необхідні матеріали стосовно об'єкту оцінки.

Посилання заявника та його представника на наявність іншого висновку про вартість об'єкта оцінки від 12.12.2017 року, складеного ТОВ «ЛЕКСТАТУС ГРУП» на замовлення ОСОБА_1, за якою ринкова вартість земельної ділянки складає без ПДВ 3494451,00 грн., що значно є вищою ніж встановлено Звітом про оцінку від 04.10.2017 суд вважає їх такими, що не спростовують висновки викладені у вказаному звіті виходячи з наступного.

Метою оцінки наданого заявником звіту від 12.12.2017 року є оподаткування доходу, отриманого від купівлі-продажу майна, тоді як метою оцінки ТОВ «Українська експертна група» є визначення вартості об'єкта оцінки для встановлення ціни відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах.

Відповідно до рецензії на звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 04.10.2017 року, складеної ТОВ «Бюро судових експертиз «Надія», вказаний звіт не повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

Таким чином, рецензією на звіт встановлено можливість використання з метою визначення вартості об'єкта оцінки для встановлення ціни відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах, але після виправлення вказаних недоліків.

Для здійснення рецензування звіту ТОВ «Українська експертна група» або усунення недоліків в існуючому звіті, в тому числі шляхом проведення додаткової або повторної оцінки, скаржник до державного виконавця не звертався.

Доказів того, що державному виконавцю, під час передання майна на реалізацію, було відомо про наявність існуючих в звіті недоліків, скаржником суду не надано.

Таким чином, підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними при здійсненні визначення ринкової вартості з метою реалізації земельної ділянки у виконавчому провадженні № 34716332 відсутні.

Стосовно вимог скаржника про зобов'язання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Шеремета Олександра Вікторовича зняти з реалізації земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1, то оскільки судом не встановлено неправомірності дій державного виконавця або обґрунтованості скарги, то у задоволенні вказаних вимог суд також вважає за необхідне відмовити.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, а тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 450 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 на дії державного виконавця щодо визначення вартості майна у виконавчому провадженні, особи, дії яких оскаржуються: старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Шеремет Олександр Вікторович та начальник Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції в місті Києві Гоцій Богдан Ігорович, стягувач - Державна іпотечна установа - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали складено: 30.05.2018 року.