Номер провадження 2/754/3453/18
Справа №754/1002/18
РІШЕННЯ
Іменем України
08 травня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання Двірко Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2 . З позовної заяви поданої позивачем вбачається, що сімейне життя між сторонами не склалося по тій причині, що відповідач за час сімейного життя не приділяв належної уваги дружині та дітям, неодноразово припускався до актів домашнього насилля в сім`ї. Понад чотири роки кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Примирення між ними неможливе, у зв`язку з чим позивач і наполягає на розірванні шлюбу. Також вважає, що перебування у шлюбі суперечать інтересам дітей розвиватися фізично, розумово та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи та гідності. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, який було зареєстровано 05.09.1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузьким відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за №77. Крім того просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів.
В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у позові та просила їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні подав письмову заяву про визнання позовних вимог.
Вивчивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 05.09.1998 року в Новобузькому відділі реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про шлюб зроблено відповідний актовий запис за №77, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6).
Від подружнього життя сторони мають двох дітей: малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7) та повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Діти проживають разом з матір`ю, позивачкою по справі та фактично знаходиться на її утриманні, що не спростовано відповідачем та підтверджується довідкою виданою Будинкоуправління №1 Київського квартирно-експлуатаційного управління Міністертсва оборони України (а.с.8).
Син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнаний інвалідом дитинства (хвороба ОСОБА_5 ), що стверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 виданим УП та СЗН Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації (а.с.13) та медичним висновком №6 про дитину-інваліда віком до 16 років від 22.06.2009 року (а.с.12, зворот).
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.
Відповідно до ст. 55 цього ж Кодексу дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної поваги, любові, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
За змістом ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Судом встановлено, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та шлюб, відповідач нехтує сімейними цінностями, що призводить до постійних конфліктів та сварок між сторонами, свідками яких стають діти, між сторонами виникло почуття неприязні один до одного, втрачено почуття любові та поваги, позивач не бажає надалі перебувати з відповідачем у шлюбних відносинах, а тому примирення є неможливим.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу між сторонами.
Окрім того, позивач ставить питання про стягнення на її користь з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обов`язку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.
Відповідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч 2. ст. 183 цього ж кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З врахуванням всіх обставин справи, наявних в матеріалах справи доказів, а також матеріального становища дитини, стану його здоров`я, що має інвалідність, що підтверджено відповідними медичними довідками, визначаючи розмір аліментів, виходить з того, що відповідач є, працездатною особою і зможе забезпечити виплату аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 25.01.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

На думку суду даний розмір аліментів не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.
В зв`язку з цим суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Позивач звільнений від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно ст.5 ч.1 п.3, Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VІ.
Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи наведена з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову на відповідача.
Враховуючи, що позовна вимога позивача про розірвання шлюбу судом задоволена, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі понесені останньою на оплату судового збору в розмірі 704,80 грн.
На підставі ст.ст. 24, 55, 56, 112, 1080, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 263, 265, 273, 352, 354, 430 ЦПК України суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Новобузьким відділом реєстрації актів громадянського стану Миколаївської області, актовий запис № 77 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в частині позовних вимог про розірвання шлюбу в сумі 704,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в частині позовних вимог про стягнення аліментів 704,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Сторони по справі: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , проживає: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 17.05.2018 року.

Суддя: Н.Г. Таран