справа №176/1877/18
провадження №2/176/957/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

06 грудня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гусейнова К.А.,

секретаря с/з Лоцман М.А.,

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовті Води позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що їй на підставі договору купівлі - продажу від 14.02.2017 року, належить квартира АДРЕСА_4. До 2017 року дана квартира належала на праві приватнох власності ОСОБА_5. Після укладеного договору купівлі - продажу в квартирі залишився зареєстрованим мешканець, згоди на реєстрацію якого вона не давала. Реєстрація відповідача у квартирі створює їй перешкоди у її користуванні, оскільки вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію, на яку має право, так як при обчисленні субсидії враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, а відсутність відповідача позбавляє її можливості надати інформацію про доходи, що змусило її звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позов підтримала просив його задовольнити та пояснила, що відповідач ОСОБА_4 доводиться їй сином. Спочатку власником квартири АДРЕСА_1 був її син - ОСОБА_4 Потім він цю квартиру продав ОСОБА_5, проте залишився бути зареєстрованим в ній. В 2017 році ОСОБА_6 продав квартиру АДРЕСА_1 їй. Проте її син до теперішнього часу залишився зареєстрованим в ній. Дану квартиру відповідач продав у 2015 році і виїхав, куди саме їй не відомо.

Відповідач ОСОБА_4, який викликався шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України у судове засідання не з'явився, відзиву щодо позову не надав.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про слухання справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу від 14.02.2017 року, посвідченого державним нотаріусом Жовтоводської державної нотаріальної контори та згідно із витягом з реєстру права власності на нерухоме майно, ОСОБА_3 є власницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.7,8/

Як вбачається з довідки про склад сім'ї виданої відділом ведення реєстру територіальної громади №1/3-2488 від 20.08.2018 року у квартирі, окрім позивачки ОСОБА_3, зареєстрований проживаючим ОСОБА_4 /а.с.9/

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона проживає по сусідству із позивачкою, у квартирі АДРЕСА_2. В даній квартирі вона проживає з 1991 року. Проте до 2010 року там тимчасово не проживала. Коли повернулася та сина позивачки вона не бачила.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає у АДРЕСА_1. З 2017 року вона зареєстрована в цій квартирі як внутрішно-переміщена особа. Коли вона заселялась в квартиру в ній ніхто не жив. ОСОБА_4 вона бачила останній раз три роки тому, в іншому місці. В цій квартирі він не проживав. Речей ОСОБА_4 в квартирі не має.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що живе поверхом вище від позивачки, на сьомому поверсі. ОСОБА_4 не бачила вже більше ніж півтора роки. Він там не проживає. Зараз в квартирі проживає його сестра з дитиною. ОСОБА_4 перешкод для проживання в данній квартирі не чинили.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

У відповідності до ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом ст. 72 ЖК України дозволяється в судовому порядку визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки.

Із роз'яснень, викладених в п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» слідує, що відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

Позивач, ставлячи питання про визнання відповідача ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1посилається на те, що відповідач в спірній квартирі не мешкає, а вона, в свою чергу, змушена оплачувати комунальні послуги за особу, яка фактично не проживає і не користується житлом, також позивач позбавлена можливості оформити субсидію, так як при її обчисленні враховуються доходи всіх зареєстрованих на житловій площі осіб, що ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Оскільки відповідач, не проживає і не користується даним житловим приміщенням, що є приватною власністю, не виявив наміру проживати у квартирі вчиненням відповідних дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3. є обґрунтованими і підлягають задоволенню і ОСОБА_4 слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1.

При цьому, суд враховує, що обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали відповідачу в користуванні квартирою, та/або що з цього питання відповідач зверталася до суду або до правоохоронних органів (до звернення позивачів до суду із даним позовом) судом не встановлено. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідно до пунктів 1-7 ст.71 ЖК України за відповідачем зберігається спірне жиле приміщення понад одного року.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Також, на користь позивачки з відповідача має бути стягнуто судовий збір у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 131, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 287, 288, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Повне найменування сторін.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована проживаючою за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований проживаючим за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд.

Суддя Жовтоводського міського суду К.А.Гусейнов