Провадження № 2-о/760/224/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року Солом'янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2018 р. заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду із спільною заявою про розірвання шлюбу, в якій просять розірвати між ними шлюб, зареєстрований 14.02.2009 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №104. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Подружнє життя між ними не склалося через різні погляди на життя, тому вирішили припинити шлюбні відносини. Між ними досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільної дитини ОСОБА_3, про що свідчить договір про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у її вихованні, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазепіною В.Г., 26.04.2018 р. Відповідно до умов вказаного договору дитина залишається проживати з матір'ю.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Від заявника ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 109 СК України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №104, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1.

Від даного шлюбу заявники мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до договору про визначення місця проживання дитини, умов її утримання та участі батьків у їх вихованні, укладеного 26.04.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазепіною В.Г. та зареєстровано в реєстрі за №1004, заявники спільно визначили місце проживання дитини з матір'ю, при цьому батько має право спілкуватись з дитиною в порядку, передбаченому зазначеним договором. Між сторонами досягнуто згоди щодо порядку утримання та виховання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Враховуючи обставини, наведені вище, суд вважає встановленим, що спільна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між заявниками необхідно припинити шляхом його розірвання.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 109 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 19, 81, 258-259, 263-265, 273, 293 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 14 лютого 2009 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис №104) розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.