РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року м. Слов`янськ Єд. унік. № 243/4539/18

Провадження № 2-о/243/648/2018

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.,

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2018 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що 25 березня 2018 року у м. Луганську Луганської області померла його мати, ОСОБА_2, про що свідчать свідоцтво про смерть та довідка про причину смерті, видані на тимчасово окупованій території. Оскільки ця територія є окупованою, то документи не мають юридичної сили і факт смерті матері йому потрібно встановити в судовому порядку для подальшого оформлення свідоцтва про смерть встановленого державного зразка, тому ОСОБА_1 просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки хутору Котовський, Серафимовичського району, Волгоградської області, громадянки України, яка померла 25 березня 2018 року у м. Луганську Луганської області.

Заявник ОСОБА_1 до судового засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив задовольнити заявлені вимоги, посилаючись на обставини, викладені в заяві та провести розгляд справи без його участі (а.с.23).

Представник заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, від заінтересованої особи надійшла заява з проханням розглядати справу без участі їх представника, просили ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ» визначено підсудність за Слов`янським міськрайонний судом Донецької області справ та матеріалів, які підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та Микитівському районним судам м. Горлівки Донецької області.

Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вих. № 9-1129/0/4-16 від 15 квітня 2016 року «Про застосування положень статті 257-1 ЦПК України» заяви про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України за змістом ст. 317 ЦПК України можуть бути подані за місцем проживання (перебування) заявника до суду за межами тимчасово окупованої території України на підставі звернення до суду чоловіка/дружини померлої особи.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 782977 від 23 травня 2018 року, виданого Словянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_1 народився 17 липня 1956 року та його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-ВВ № 056629 від 27 березня 2018 року, виданого Артемівським відділом записів актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 25 березня 2018 року у м. Луганську Луганської області (а.с. 15).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 110 від 26 березня 2018 року, ОСОБА_2 померла 25 березня 2018 року у м. Луганську Луганської області (а.с.11).

Згідно довідки про причину смерті № 110 від 26 березня 2018 року, форма № 106/у, ОСОБА_2 померла 25 березня 2018 року, причина смерті гострий трансмуральний інфаркт міокарда передньої стінки, верхівки та перегородки лівого шлуночка серця (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про поховання від 28 березня 2018 року, ОСОБА_2 було поховано 26 березня 2018 року на кладовищі «Тельмана», що розташовано у м. Луганську (а.с. 16).

Згідно договору-замовленню від 26 березня 2018 року, ОСОБА_1 було замовлено послуги з поховання ОСОБА_2 на суму 9 080 рублів (а.с.17).

З наданого суду фото вбачається, що на фото зображено крест та могилу з написом російською мовою «ОСОБА_6 17.12.1937 25.03.2018 » (а. с. 18-19).

Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України судом береться до уваги практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права.

У справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

З урахуванням вищенаведеного, суд не має підстав ставити під сумнів у сукупності наданих доказів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником та підтверджених наданими письмовими доказами, стосовно того, що мати заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 25 березня 2018 року у м. Луганську Луганської області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно приписів ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України та розглядаються невідкладно.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Заявник звертався до Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із відповідною заявою та останній листом вих. № 2828/15.22-25 від 23 травня 2018 року надав роз`яснення щодо виконання умов для реєстрації смерті фізичної особи (а.с.5).

Задоволення заяви ОСОБА_1 має для нього юридичне значення, оскільки необхідне для отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України та оформлення спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту смерті ОСОБА_2 25 березня 2018 року у м. Луганську Луганської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заявлені вимоги ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи Словянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки хутору Котовський, Серафимовичського району, Волгоградської області, громадянки України, яка померла 25 березня 2018 року у м. Луганську Луганської області, причина смерті гострий трансмуральний інфаркт міокарда передньої стінки, верхівки та перегородки лівого шлуночка серця.

Визнати датою смерті ОСОБА_2 - 25 березня 2018 року, місце смерті Україна, Луганська область, м. Луганськ.

Рішення підлягає негайному виконанню.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене та підписане у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя

Словянського міськрайонного суду ОСОБА_7