АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року

м. Харків

справа № 628/1457/17

провадження № 22ц/790/38/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року (в складі судді Клімової С.В.),

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та встановити опіку над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову вказувала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка фактично проживає та знаходиться на утриманні позивача. Позивач зазначає, що ОСОБА_2, який є батьком дитини багато років зловживає наркотиками, а мати ОСОБА_3 має психічне захворювання. Відповідачі самоусунулися від виховання та утримання дитини, не цікавляться її станом здоров'я, не підтримують жодних стосунків з дитиною, у зв'язку з чим позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, встановити опіку над неповнолітньою дитиною та призначити її опікуном.

Рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, 3-тя особа: Орган опіки та піклування Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та призначення опікуна - задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно неповнолітньої дитини доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у сумі 640,00 грн.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернулась на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати в частині залишення без задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_3 та встановлення опіки та ухвалити нове, яким її позов в цій частині задовольнити.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначила, що обов'язок виховати та утримувати дитину та інші обов'язки матері не передбачають поважність причин, з яких ці обов'язки можуть не виконуватись.

20 березня 2018 року та 06 квітня 2018 року до Апеляційного суду Харківської області надішли відзиви Служби у справах дітей на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в яких вказували, що апеляційна скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Просили оскаржуване рішення залишити без змін.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказували на відсутність підстав для задоволення позовної вимоги в частині позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав, відносно своєї доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки відповідачка належними чином не виконує свої батьківські обов'язки унаслідок душевної хвороби, тобто з причин незалежних від неї.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитися не може виходячи з наступного.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 (зі змінами) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в статті 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, 12 липня 2008 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_3».

Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого на ім'я ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджено, що відповідачка ОСОБА_3 є матір'ю, а відповідач ОСОБА_2 є батьком дитини.

За рішенням Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 24.01.2011 року, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданою виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Куп'янського району Харківської області за № 301 від 20.03.2017 року, підтверджується, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою:АДРЕСА_1, до складу сім'ї/ зареєстрованих/ входять: ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4

Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААА № 460627 підтверджено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 01.03.2017 року є особою з інвалідністю ІІІ групи за загальним захворюванням, за висновком про умови та характер праці особа може робити легку підсобну працю.

Довідками про отримання ( неотримання) допомоги за № 01-19/1428 від 27.04.2016 року та за № 01-19/2441 від 11.07.2017 року, ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Куп'янської РДА та їй відповідно до Закону « Про державну допомогу сім'ї з дітьми» з 01.03.2016 року по 31.08.2016 рік та з 01.03.2017 року по 31.08.2017 рік призначено тимчасову допомогу по аліментам на дитину ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідкою про неотримання аліментів виданою ГУЮ у Харківській області Жовтневим відділом ДВС Харківського міського управління юстиції від 17.03.2015 року № 2276, зазначено, що ОСОБА_3, дійсно не отримує аліментів з ОСОБА_2 у період з 01.09.2014 року по 01.03.2015 рік.

Відповідно до довідки за № 4858 від 06.10.2017 року, виданою обласною психіатричною лікарнею № 1, зазначено, що ОСОБА_3, 1986 року народження, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1, знаходилася на лікуванні в лікарні з 25.12.2015 року по 26.02.2016 рік, з 04.07.2016 року по 31.07.2016 рік, з 24.10.2016 року по 14.11.2016 рік, з 29.03.2017 року по 27.04.2017 рік, з 07.05.2017 року по 12.07.2017 рік. Виписана з лікарні на підставі власної заяви, у зв'язку з закінченням курсу лікування.

Довідкою виданою виконавчим комітетом Осинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області від 13.11.2017 року за № 556 підтверджено, що ОСОБА_3, 1986 року народження разом з донькою ОСОБА_4, 2008 року народження з 16.07.2014 року по теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1, в даному будинку також зареєстровані ОСОБА_1, 1966 року народження та ОСОБА_7, 1993 року народження.

Відповідно до довідки за № 2062 від 14.11.2017 року виданою КЗОЗ « Куп'янська центральна міська лікарня» Куп'янської міської ради Харківської області, зазначено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - психіатра КЗОЗ « Куп'янська ЦМЛ» з 27.05.2014 року, є особою з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання. Взята на облік до лікаря-психіатра у зв'язку з психічним розладом.

Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання складеного виконавчим комітетом Осинівської сільської ради Куп'янського району Харківської області від 11.09.2017 року, зазначено, що проведено обстеження умов проживання за адресою АДРЕСА_1, житло розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 4 кімнат, загальною площею 61,5 кв. м., житловою 31,5 кв.м., кухня, ванна кімната, є холодна та гаряча вода, будинок знаходиться в гарному стані, металопластикові вікна, поклеєні шпалери, підлога застелена лінолеумом, кімнати обставлені меблями, є побутова техніка. Умови проживання добрі. За даною адресою зареєстровані ОСОБА_1, син - ОСОБА_7, донька - ОСОБА_3, онука - ОСОБА_4. На час обстеження в будинку знаходилися ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Відповідно до висновку сектору опіки та піклування служби у справах дітей Куп'янської районної державної адміністрації Харківської області від 14.11.2017 року за № 12-29/1048, неповнолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю та бабусею позивачем по справі за адресою: АДРЕСА_1. Батько дитини ОСОБА_2 відповідач по справі, з дитиною не проживає, аліменти не сплачує. За місцем проживання дитини інформація про нього відсутня. На виклики з метою з'ясування його відношення до дитини та виконання батьківських обов'язків, відповідач не з'явився.

Мати дитини відповідачка по справі ОСОБА_3, зареєстрована та проживає разом з донькою ОСОБА_4, та своєю матір'ю ОСОБА_1 позивачкою по справі в с. Петрівка. ОСОБА_3 характеризується позитивно за місцем проживання, спілкується з дитиною, приймає участь у її вихованні, отримує пенсію по інвалідності та державну соціальну допомогу на утримання дитини. Під час слухання справи у суді стало відомо, що відповідачка має психічне захворювання, проте у побуті та під час спілкування веде себе ввічливо та розумно. Регулярно проходе курс лікування. На час її відсутності вихованням дитини займається бабуся, позивач по справі ОСОБА_1 Матеріально-побутові умови проживання сім'ї добрі, будинок підтримується в належному стані, повністю мебльований, зі зручностями, в наявності сучасна побутова техніка. Для дитини створені належні умови для занять та відпочинку. Таким чином служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_4 Що стосується матері ОСОБА_3, служба у справах дітей вважає, що відповідачку не доцільно позбавляти батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_4, оскільки її неправомірна поведінка не підтверджується жодним із наявних доказів.

До апеляційного суду Харківської області надійшла заява ОСОБА_3 про те, що вона просить задовольнити апеляційну скаргу та позбавити її батьківських прав.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач ОСОБА_3 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до своєї малолітньої дитини.

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківський прав ОСОБА_3 та встановлення опіки над ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 пояснила, що вони не просять стягнути аліменти з відповідачів, оскільки бажають окремо звернутись з таким позовом, т.я. рішенням суду з ОСОБА_2 вже стягнуті аліменти на утримання дитини.

Що стосується позовних вимог про встановлення опіки та призначення опікуна, то колегія суддів вважає, що ці вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Виходячи з положень ст. 167 СК України, дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Особам, зазначеним у ч. 4 ст. 167 СК України, дитина може бути передана лише за їх заявою або за поданням органу опіки та піклування.

Згідно п. 40 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866, особа, яка виявила бажання взяти на виховання в сім'ю дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання:

-заяву (від подружжя приймається спільна заява, підписана обома подружжями);

-довідку про доходи за останні шість місяців або копію декларації про доходи, засвідчену в установленому порядку;

-документ, що підтверджує право власності або користування житловим приміщенням;

-копію свідоцтва про шлюб (для осіб, які перебувають у шлюбі);

-довідку про проходження курсу навчання з виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і рекомендацію центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді щодо включення кандидатів до єдиного банку даних;

-копію паспорта;

-висновок про стан здоров'я заявника, складений за формою згідно з додатком 5;

-довідку від нарколога та психіатра для осіб, які проживають разом із заявниками;

-довідку про наявність чи відсутність судимості для кожного заявника, видану територіальним центром з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання заявника;

-письмову згоду всіх повнолітніх членів сім'ї, що проживають разом з особою, яка бажає взяти дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування, під опіку, піклування, утворити прийомну сім'ю або на власній житловій площі - дитячий будинок сімейного типу, засвідчену нотаріально або написану власноручно в присутності посадової особи, яка здійснює прийом документів, про що робиться позначка на заяві із зазначенням прізвища, ім'я, по батькові, підпису посадової особи та дати.

Строк дії документів, зазначених у цьому пункті, становить дванадцять місяців з дати видачі.

Отже, існує певний порядок вирішення цього питання.

Між тим, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що позивачка зверталась до органу опіки та піклування із заявою на встановлення опіки. Позивачка не позбавлена можливості реалізувати своє право на встановлення опіки, відносно малолітньої дитини у встановленому законом порядку.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2017 року в частині відмови в позові ОСОБА_1 скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно неповнолітньої дитини доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 травня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко