Справа № 161/4813/18
Провадження № 2/161/1981/18
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 грудня 2018 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ ПриватБанк звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди № б/н від 28.12.2012 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8558,01 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснювалось шляхом надання банку відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Оскільки відповідач не виконав належним чином зобовязання за Угодою, у нього станом на 15.03.2018 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ ПриватБанк в сумі 15105,69 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 5234,48 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 3142,32 грн., заборгованості за пенею та комісією 3140,55 грн., а також штрафу, відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 3588,34 грн. Враховуючи наведене, просить стягнути з ОСОБА_1 суму. заборгованості за кредитним договором в розмірі 15105,69 грн. та судові витрати по справі.

Під час розгляду справи, від відповідача 11.07.2018 року надійшло клопотання про витребування в Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області матеріалів виконавчого провадження № 44269937, відкритого з метою примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.03.2012 року у справі № 2-3951/11 за позовом ПАТ КБ ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості, яка виникла за кредитним договором № б/н від 28.12.2012 року в розмірі 10235,75 грн. Вказав, що матеріали вказаного виконавчого провадження матимуть значення для вирішення даного спору, оскільки предмет даного спору також був предметом розгляду у справі № 2-3951/11 (а.с. 59).

Вищевказане клопотання ОСОБА_1 12.07.2018 року судом було задоволено та витребувано в Першого ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області матеріали виконавчого провадження № 44269937.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи (а.с. 39).

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні поштові повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 52, 74), а також його особистою розпискою про ознайомлення з наступною датою судового засіданні (а.с. 66). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

За таких обставин суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» кредитні кошти відповідно до укладеної Генеральної угоди № б/н від 28.12.2012 року у розмірі 8558.01 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснювалось шляхом надання банку відповідачем грошових коштів для погашення заборгованості за кредитом починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. (а.с. 5-30).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

ОСОБА_1 у своєму клопотанні про витребування доказів зазначив, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2011 року з нього на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 2008 року. З метою примусового виконання вказаного рішення суду було відкрито ВП № 44269937 на підставі виконавчого листа, виданого у справі № 2-3951/11. Постановою державного виконавця від 28.11.2016 року ВП № 44269937, було закінченим у звязку з фактичним повним виконанням рішення суду (а.с. 59).

Як вбачається з заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2011 року, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» було задоволено, з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.04.2008р. в розмірі 10235,75 грн. та судові витрати, повязані з розглядом справи в сумі 222,36 грн. (а.с. 87-88).

Судом також встановлено, що на виконання вищевказаного рішення суду, яке набрало законної сили 31.10.2011 року, було видано виконавчий лист, на підставі якого, в свою чергу Першим ВДВС м. Луцька ГТУЮ у Волинській області було відкрито ВП № 44269937.

Постановою державного виконавця Ніколайчука Т.В. 28.11.2016 року зазначене вище виконавче провадження було закінченим у звязку зі стягненням боргу з відповідача за виконавчим документом у повному обсязі. Дані обставини підтверджуються витягом з ВП № 44269937 від 01.10.2018 року (а.с. 81-83).

Разом з тим, аналізуючи укладену між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Приватбанк» Генеральну угоду від 28.12.2012 року, судом встановлено, що заборгованість, яка була стягнутою в рамках ВП № 44269937, виникла у відповідача перед позивачем в межах інших зобовязальних правовідносинах, та немає жодного відношення до розгляду даної справи.

Доводи відповідача про те що, стягнення заборгованості в рамках даної цивільної справи були предметом розгляду при вирішенні справи 2-3951/11 суд не приймає до уваги, оскільки заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.10.2011 року набрало законної сили 31.10.2011 року, тобто на момент його винесення, Генеральна угода від 28.12.2012 року не була укладеною між сторонами, а тому і заборгованість, яка є предметом даного спору, виникла у відповідача на підставі інших кредитних зобовязань.

Будь-яких доказів, які б спростували встановлені судом обставини, відповідачем під час розгляду справи надано не було, клопотання про витребування інших доказів від нього на адресу суду не надходило.

Таким чином, у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов Генеральною угодою від 28.12.2012 року, у нього виникла заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк», яка станом на 15.03.2018 року становить 15105,69 грн., та складається з: заборгованості за кредитом 5234,48 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 3142,32 грн., заборгованості за пенею та комісією 3140,55 грн., а також штрафу, відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 3588,34 грн.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд приходить до висновку, що розрахунок, проведений позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк», є обґрунтованим та проведеним відповідно до умов кредитного договору. Будь-яких підстав ставити під сумнів розрахунок заборгованості суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем були порушені умови кредитного договору, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» є обґрунтованими, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь позивача заборгованість за Генеральною угодою від 28.12.2012 року в сумі 15105,69 грн.

Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1762 грн. (а.с. 1).

На підставі ст.ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 259, 263-268, 280 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість відповідно до укладеної Генеральної угоди № б/н від 28.12.2012 року в сумі 15105 (п'ятнадцять тисяч сто пять) грн. 69 коп., що складається з: заборгованості за кредитом 5234,48 грн., заборгованості по відсотках за користування кредитом 3142,32 грн., заборгованості за пенею та комісією 3140,55 грн., а також штрафу, відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди - 3588,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі, а саме: 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 10 грудня 2018 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_2