Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 311/2589/17 Головуючий у 1-й інстанції Носик М.А.
Номер провадження 22-ц/778/2023/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4, про визнання незаконним рішення атестаційної комісії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнювала, до Відділу культури і туризму, молоді та спорту Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4 про визнання незаконним рішення атестаційної комісії.

Зазначала, що працювала на посаді завідуючої Златопільського сільського клубу.

Атестація клубних працівників проводилася один раз в п'ять років.

21 грудня 2012 року була проведена атестація клубних працівників. Атестаційною комісією винесено рішення про те, що вона не відповідає займаній посаді. За результатами атестації її повинні були звільнити з роботи протягом 2 місяців.

Вона не погоджувалася з висновками атестаційної комісії, тому зверталася з відповідними заявами до всіх інстанцій. Однак, коли її не звільнили з посади завідуючої Златопільського сільського клубу, вона припинила свої звернення. Сподівалася на подальшу переатестацію.

У 2015 році її незаконно звільнили. 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 звернулася, до Василівського районного суду Запорізької області, та подала позовну заяву про поновлення її на займаній посаді як незаконно звільненого працівника.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25 травня 2015 року, яке набрало законної сили було відмовлено в задоволенні позову про поновлення її на роботі.

Голова Скельківської сільської ради склав характеристику за три дні до атестаційної комісії та передав ОСОБА_3 Рекомендації в атестаційному листі - відсутні. Повторної атестації їй не дали пройти. Позивач визнана потерпілою в кримінальних провадженнях: №0000102 від 16 січня 2013 року (грубе порушення законодавства України), №0000304 від 23 травня 2017 року (халатне відношення до своїх обов'язків слідчого та процесуального прокурора), №00000585 від 18 серпня 2017 року (перевищенні своїх службових повноважень).

Посилаючись на викладене, позивач просила суд, визнати незаконним рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року; скасувати рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року; стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з його необгрунтованості.

Вказаний висновок відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина перша ст. 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі розпорядження № 28 від 21 червня 2010 року голови Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області ОСОБА_3 була прийнята на посаду завідуючої Златопільським сільським клубом Скельківської сільської ради.

Законом України "Про професійний розвиток працівників", який визначає правові, організаційні та фінансові засади функціонування системи професійного розвитку працівників, зокрема розділом Ш (ст.ст.11-14), передбачено порядок організації та проведення атестації працівників. Посада завідуючого сільським клубом підпадає під дію цього закону щодо проведення атестації.

Згідно статей 11,13 Закону атестація проводиться за рішенням роботодавця, яким затверджуються положення про проведення атестації, склад атестаційної комісії, графік проведення атестації. Інформація про проведення атестації доводиться до відома працівників не пізніше ніж за два місяці до її проведення. Атестаційна комісія формується з висококваліфікованих фахівців та представника виборного органу первинної профспілкової організації. Безпосередній керівник працівника, який підлягає атестації, не може бути членом атестаційної комісії. Атестація працівника проводиться тільки в його присутності.

На кожного працівника, який підлягає атестації, безпосередній керівник складає характеристику, що подається атестаційній комісії після ознайомлення з нею працівника, але не пізніше ніж за тиждень до атестації. Не допускається проведення оцінки професійного рівня та кваліфікації працівника за ознаками, що безпосередньо не пов'язані з виконуваною роботою. Рішення атестаційної комісії приймається відкритим голосуванням простою більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. рішення атестаційної комісії доводиться до відома працівника та роботодавця протягом трьох днів після його прийняття.

Атестаційна комісія приймає рішення про відповідність або невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі. У разі прийняття рішення про невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі комісія може рекомендувати роботодавцеві перевести працівника за його згодою на іншу посаду чи роботу, що відповідає його професійному рівню, або направити на навчання з подальшою (не пізніше ніж через рік) повторною атестацією. Рекомендації комісії з відповідним обґрунтуванням доводяться до відома працівника у письмовій формі. У разі відмови працівника від переведення на іншу посаду чи роботу, що відповідає його кваліфікаційному рівню, або від професійного навчання за рахунок коштів роботодавця роботодавець за результатами атестації має право звільнити працівника відповідно до Кодексу законів про працю України.

Результати атестації можуть бути оскаржені працівником у порядку, встановленому законодавством.

Наказом начальника відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області було затверджено "Положення про проведення атестації працівників підприємств, установ, організацій та закладів галузі культури", 10 січня 2012 року видано наказ № 16-осн. "Про затвердження складу районної атестаційної комісії".

ОСОБА_3 за посадою також підлягала атестації .

05 листопада 2012 року начальник відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області видав наказ № 54-осн. "Про проведення чергової атестації працівників галузі культури в районі", згідно якого атестацію клубних працівників району призначено провести на 21 грудня 2012 року.

Для проведення атестації були погоджені питання на атестацію клубних працівників. 31 жовтня 2012 року проведено семінар клубних працівників району, в тому числі за участю ОСОБА_3, інформація про проведення чергової атестації була доведена до відома працівників клубних закладів .

21 грудня 2012 року атестація завідуючої Златопільським сільським клубом ОСОБА_3 була проведена, за її результатами ОСОБА_3 визнана такою, що не відповідає займаній посаді. З результатами атестації ОСОБА_3 була ознайомлена під підпис.

Результати атестації працівників галузі культури були затверджені наказом №62-осн. від 29 грудня 2012 року начальника відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області. ОСОБА_3 атестовано з оцінкою "не відповідає займаній посаді". Незважаючи на це вона продовжувала працювати на посаді завідуючою Златопільським сільським клубом .

Розпорядженням № 12 сільського голови Скельківської сільської ради Василівського району Запорізької області від 02 лютого 2015 року ОСОБА_3 була звільнена з посади завідуючої Златопільським сільським клубом Скельківської сільської ради з 02 лютого 2015 року по пункту 1 статті 36 КЗпП України за згодою сторін на підставі її заяви від 30 січня 2015 року ( а. с. 116-122 ).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 25 травня 2015 року, яке набрало законної сили в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про поновлення на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Зі справи вбачається, що у серпні 2015 року ОСОБА_3 вже зверталась до суду з позовом до відділу культури та туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, начальника відділу культури і туризму Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про визнання незаконним рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 11 листопада 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Рішення набрало законної сили.

Вказаними рішеннями судів у цивільній справі №311/2908/15-ц не було встановлено незаконності рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року з підстав, що зазначені позивачкою ОСОБА_3.

Водночас, зазначеним рішенням встановлено, що з прослуханого судом звукозапису засідання атестаційної комісії, який було надано позивачкою, та який вона здійснювала на особистий диктофон, вбачається його відповідність змісту протоколу засідання атестаційної комісії. Відповідно до характеристики позивачки з місця роботи від 19 грудня 2012 року, остання характеризується як недобросовісний працівник, яка має професійні знання на належному рівні; в атестаційному листі від 12 грудня 2012 року є запис про те, що ОСОБА_3 з характеристикою не згодна та виконує свою роботу, є її підпис про ознайомлення з атестаційним листом, що відповідало положенню п.4.11 Наказу Мінкультури від 16 липня 2007 року №44.

Доводи ОСОБА_3 про порушення порядку та строків її ознайомлення з рішенням атестаційної комісії є необґрунтованими та помилковими, оскільки вона посилалася на редакцію вказаного пункту Постанови №44 від 16 липня 2007 року в редакції, що набула чинності після внесення змін до цього наказу - 13 червня 2013 року.

Доводи ОСОБА_3 про те, що вона не була ознайомлена з рішенням атестаційної комісії, підписала атестаційний лист і була з ним ознайомлена лише у січні 2013 року належними та допустимими доказами по справі не доведені. Доводи позивачки про неналежний склад атестаційної комісії також належними та допустимими доказами у справі не доведені. Її заяви до міліції та прокуратури щодо злочинних, на думку позивачки, дій Скельківського сільського голови, депутата сільської ради та начальника відділу культури і туризму Василівської РДА ОСОБА_4, постанова слідчого від 20 лютого 2013 року про закриття кримінального провадження, яка не оскаржувалася та не скасована у порядку, встановленому КПК України; листування щодо звернень ОСОБА_3 та статті у засобах масової інформації, акт про нещасний випадок на виробництві не є належними доказами по заявленим вимогам позивачки. ЇЇ доводи щодо пропуску строку звернення до суду для вирішення трудового спору з приводу атестації її як працівника, проведеної 21 грудня 2012 року, обґрунтовані зверненнями до міліції і прокуратури і до "всіх інстанцій" не є поважними причинами та підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, як видно з наявних у справі судових рішень, ОСОБА_3 у лютому 2012 року вперше зверталася до суду з позовом щодо вирішення трудового спору та вже тоді мала змогу оскаржити рішення атестаційної комісії.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що підстав для задоволення вимог позивачки щодо визнання незаконним рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року не має.

При цьому, як суд першої інстанції в рішенні від 11 листопада 2015 року так і суд апеляційної інстанції в ухвалі від 20 січня 2016 року прийшов до висновку, що ОСОБА_3 попустила строк звернення до суду, належних та допустимих доказів, які б свідчили, що остання з поважних причини пропустила строк звернення до суду за захистом порушеного права, при вирішенні спору не надано. При цьому суд апеляційної інстанції послався на абзац 6 пункту 25 постанови № 13 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" від 24 грудня 1999 року де зазначено, що пропуск без поважних причин тримісячного строку звернення до суду є самостійною підставою для відмови в позові.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Проте, ОСОБА_3 вдруге звернулася з позовом до суду про визнання незаконним та скасування рішення атестаційної комісії від 21 грудня 2012 року, в якому фактично зазначили ті самі підстави позову.

Ухвалою судді Василівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2017 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення атестаційної комісії. Постановою апеляційного суду Запорізької області від 18 січня 2018 року зазначена ухвала була скасована, справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

ОСОБА_3 посилається на наявність кримінальних проваджень за її заявами про вчинення злочину щодо незаконності проведення атестаційної комісії. Однак, як вбачається з матеріалів справи жодне із кримінальних проваджень до суду не направлено. По кримінальним провадженням не встановлені обставини, що свідчать про незаконність рішення атестаційної комісії, та/або неправомірні дії голови, членів атестаційної комісії.

Статтею 89 ЦПК України установлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Оскаржуване судове рішення містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідають вимогам ст. 263, 264 ЦПК України щодо законності й обгрунтованості.

Висновки суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог є правильними та законними, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем.

Посилання заявника у апеляційній скарзі на статті 77, 78ЦПК України, а також ті обставини, що ОСОБА_4 зроблено все для того, щоб унеможливити проходження атестації позивача і взагалі працювати на займаній нею посаді, зводяться до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав відповідну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги повністю повторюють зміст її позовної заяви, були предметом дослідження суду першої інстанції, який дав їм належну оцінку у своєму рішенні, і повторної перевірки ці доводи не потребують.

З огляду на наведене вбачається, що судом з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23.08 2018 року.

Головуючий

Судді: