АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 672/204/17
Провадження № 22-ц/792/725/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м. Хмельницький

Апеляційний суд Хмельницької області у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), П'єнти І.В., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Задвірний В.І.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 672/204/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 3 березня 2018 року у складі судді Сакенова Ю.К. по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Клинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області, Сатанівської селищної ради Городоцького району Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог директор Клинівської школи І-ІІІ ступенів про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В лютому 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу, в обґрунтування заявлених вимог зазначала, що вона працювала на посаді прибиральниці Клинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області з 01.11.1995 року по 27.07.2016 року. 27 липня 2016 року директор Клинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів ОСОБА_6 підписав наказ про скорочення чисельності штату працівників школи, тому 28 вересня 2016 року вона була звільнена з посади прибиральниці, однак її трудова книжка продовжувала зберігатися в адміністрації навчальної установи. В подальшому, 29.09.2016 року її прийняли на роботу тимчасово на посаду прибиральниці на період лікарняного прибиральниці ОСОБА_7, а 30.11.2016 року її було звільнено з займаної посади як тимчасово прийняту на період відпустки прибиральниці ОСОБА_7, в заяві про звільнення зазначено, що вона звільнена за власним бажанням. Позивач, вважала своє звільнення незаконним, оскільки вона із наказом №33-к від 28.09.2016, директора Клинівської ЗОШ не була ознайомлена у визначений законом строк, що є порушенням ст. 49-2 КЗпП. Крім того, вказані у наказі №42 від 27.07.2016 зміни до штатного розпису відбулися лише з 01 жовтня 2016 року, тобто фактичне скорочення штату працівників Клинівської ЗОШ І-ІІІ ступенів (зменшення кількості штатних одиниць) відбулося пізніше звільнення її з роботи у зв'язку із скороченням штату, чим стосовно неї не дотримано вимог п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України. Тому, позивач просила визнати незаконним та скасувати наказ № 33-к від 28.09.2016 року та поновити її на роботі, стягнути з відповідача на її користь оплату за вимушений прогул з 1.12.2016 року по 5.02.2017 року у розмірі 4598 грн. 21 коп.

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сакенов Ю.К. Провадження № 22-ц/792/725/18

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 53

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 3 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено, в зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4, не погодилися з таким рішенням суду першої інстанції, подали апеляційну скаргу, посилаються на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального права. На думку апелянта, суд не звернув уваги на всі порушення, які мали місце при звільненні позивача, зокрема той факт, що її трудова книжка після звільнення з посади прибиральниці продовжує зберігатися в адміністрації навчального закладу і не була видана звільненому працівнику відповідно до вимог закону, ОСОБА_3 у встановлений законом строк не була ознайомлена з наказом про звільнення в зв'язку зі скороченням і відповідачем не було надано доказів, які вказують, що власником або уповноваженим ним органом дотримано вимоги ст. 42 КЗпП України. Представник апелянта, вважає, що відповідачем не надано доказів про зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання установи, тому були і відсутні підстави для звільнення ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, при вирішенні питання про звільнення позивача, директор школи мав вирішити питання переважного права на залишення на роботі перед іншими працівниками, оскільки ОСОБА_3 має тривалий безперервний стаж роботи порівняно, наприклад, із працівником ОСОБА_9 На думку представника апелянта, оскільки мало місце незаконне звільнення з роботи ОСОБА_3 тому вона має право на стягнення коштів за вимушений прогул, а саме за 67 календарних днів, в розмірі 4598 грн. 21 коп. Також представник апелянта, посилається, що відповідно до наказу директора школи № 39-к від 18.11.2016 дозволено позивачу виконувати обов'язки ОСОБА_7 на період відпустки ОСОБА_7 на період її відпустки, чим фактично продовжив дію строкового трудового договору, а наказом № 43 від 30.11.2016 у зв'язку з виходом ОСОБА_7 позивача було звільнено з 30.11.2016, при цьому у наказі відсутнє посилання на статтю закону, що стала підставою для звільнення ОСОБА_3

З огляду на доводи викладені в апеляційній скарзі, апелянт та її представник просили, скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Клинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що звертаючись до суду з позовом позивачка пропустила строк позовної давності, який встановлений законом для вирішення трудового спору. Зазначає, що належними та допустимими доказами було підтверджено, що в школі здійснювалася процедура скорочення чисельності штату працівників і при її здійсненні було враховано переважне право працівників на залишення на посаді прибиральниці, а ОСОБА_3 підлягала звільненню, оскільки іншої вакантної посади для неї не було. Про те що вона підпадає під скорочення, ОСОБА_3 була попереджена за два місяці, тому і законно була звільнена на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. Крім того, трудова книжка ОСОБА_3 на момент звільнення знаходилася в Городоцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду України, оскільки позивачка подавала її для оформлення пенсії.

За таких обставин, Клинівська ЗОШ І-ІІІ ступенів, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 3 березня 2018 року без змін.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасування з ухваленням нового судового рішення з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_3 з листопада 1995 року працювала на посаді прибиральниці Клинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городоцького району Хмельницької області.

До 1 жовтня 2016 року в штатному розписі Клинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городоцького району було в наявності сім штатних одиниць прибиральниці.

П'ять посад займали особи, які мають найтриваліший безперервний стаж роботи в Клинівській ЗОШ, ніж позивачка, одну посаду займала особа, в сім'ї якої немає інших осіб із самостійним заробітком, одну посаду займала позивачка.

Розпорядженням Сатанівської селищної ради № 65/н/2016 від 27 липня 2016 року було внесено зміни до штатного розпису ЗНЗ Сатанівської селищної ради та виведено зі штатного розпису Клинівській ЗОШ штатні одиниці у вигляді 1,25 ставки прибиральниці та 0,25 ставки сторожа.

Наказом директора Клинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городоцького району № 42 від 27 липня 2016 року «Про скорочення штату працівників» було внесено зміни в штатний розпис навчального закладу із скороченням ряду штатних одиниць, в т.ч. 1 ставки прибиральниці та вказано попередити ОСОБА_3 про скорочення посади прибиральниці.

28 липня 2016 року ОСОБА_3 була попереджена про скорочення посади прибиральниці, яку вона займає, відсутність вакантних посад, які могли бути їй запропоновані та вручено позивачу дане попередження у письмовому вигляді.

Наказом № 33-к від 28 вересня 2016 року позивачка була звільнена з роботи в зв'язку із скороченням штату працівників за п.1 ст.40 КЗпП України з 29 вересня 2016 року.

Трудова книжка позивачці вручена не була з тих підстав, що вона отримала трудова книжку в адміністрації підприємства ще до звільнення для оформлення пенсії, здала трудову книжку до органів Пенсійного фонду, де трудова книжка знаходилась на час звільнення і знаходиться на даний час, та не повернула роботодавцю.

Наказ про звільнення позивачці вручений не був, а вона лише була ознайомлена з даним наказом.

Зміни до штатного розпису щодо скорочення 1 ставки прибиральниці Клинівській ЗОШ були внесені з 1 жовтня 2016 року, хоча позивач була звільнена з роботи з 29 вересня 2016 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації (банкрутства) або перепрофілювання підприємства, установи, орган При скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

У відповідності до ст. 42 КЗпП України при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі поряд з іншими підставами надається: особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

Згідно ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників.

Як вбачається з матеріалів справи п'ять посад займали особи, які мають більш тривалий безперервний стаж роботи в Клинівській ЗОШ, ніж позивачка, одну посаду займала особа, в сім'ї якої на відміну від позивачки немає інших осіб із самостійним заробітком, інші вакантні посади в школі за відповідною професією чи спеціальністю позивачки на час звільнення були відсутні.

Про попереднє звільнення та скорочення посади позивачка було повідомлена у встановлений законом строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що позивач ОСОБА_3 не мала переважного право на залишення на роботі на посаді прибиральниці та була належним чином повідомлена про скорочення її посади та наступне звільнення.

Висновки суду першої інстанції, що при звільненні позивачки було порушено норми трудового законодавства, а саме, що керівник школи не попередив позивачку про наступне звільнення з роботи, розірвання трудового договору за скороченням штатів, а лише попередив про скорочення її посади є помилковими.

За змістом попередження про скорочення посади, яке позивачка отримала 28 липня 2016 року, вбачається, що її посада підлягає скороченню, вакантні посади для її працевлаштування відсутні. Отже, за таких обставин позивачка, з врахуванням норм трудового законодавства, які є загальнодоступними, загальновідомими та з якими вона могла та повинна бути знайома, згідно загально прийнятих норм та норм Конституції України була попереджена про наступне звільнення. Оскільки норми КЗпП були доведені до відома населення у порядку, встановленому законом, ОСОБА_10 повинна була усвідомлювати, що буде звільнена з роботи за скороченням штатів.

При цьому, відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустила, передбачений ст. 233 КЗпП, місячний строк звернення до суду з позовом щодо незаконності її звільнення, оскільки була під розпис ознайомлена з наказом про звільнення в день його видання, однак такий висновок суду є помилковим.

У відповідності до ст. 233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Отже за змістом даної норми перебіг місячного строку починається з дня, коли особі вручено копію наказу про звільнення або з дня видачі їй трудової книжки.

Як вбачається з матеріалів справи трудова книжка була видана ОСОБА_3 під розпис ще до її звільнення для оформлення пенсії за її бажанням. Однак в установу ОСОБА_3 трудову книжку не повернула, не було трудової книжки і на час звільнення з роботи в Клинівській ЗОШ, що підтверджується Книгою обліку трудових книжок, відповідними актами та показами свідка ОСОБА_11, начальника відділу з питань призначення пенсії у Городоцькому об'єднаному управлінні Пенсійного фонду, яка пояснила, що трудова книжка позивачки знаходиться у пенсійній справі і дану книжку до органів пенсійного фонду передала сама позивач при зверненні з відповідною заявою про призначення пенсії.

Також в день звільнення ОСОБА_3 не було вручено наказу про її звільнення, а вона лише була ознайомлена з даним наказом. Наказ про звільнення директором школи було направлено ОСОБА_3 24 січня 2017 року на запит її представника, а з позовом позивач звернулась 16 лютого 2017 року.

За таких обставин, слід дійти до висновку, що позивач не пропустила, передбаченого ст. 233 КЗпП, строку звернення до суду, а висновок суду першої інстанції про відмову в позові з цих підстав є помилковим.

Однак, при цьому колегія суддів вважає, що роботодавець при звільненні ОСОБА_3 не врахував ту обставину, що посада, яку займала позивач була скорочена з 1 жовтня 2016 року, а позивач була звільнена з роботи з 29 вересня 2016 року.

За таких обставин позивач мала бути звільнена з роботи з 30 вересня 2016 року, а тому колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, а саме зміни дати звільнення з 29 на 30 вересня 2016 року. В решті позову слід відмовити.

Крім того, при вирішенні питання про стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один день, колегія суддів у відповідності до роз'яснень п. 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", за яким при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи, який працівник мав в цей час, приходить до висновку про відсутність підстав для такого стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи наказом директора Клинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городоцького району № 34-к від 29 вересня 2016 року позивач була тимчасово прийнята на роботу на посаду прибиральниці Клинівської ЗОШ з 29 вересня 2016 року на період лікарняного іншої особи.

30 вересня 2016 року, працювала на цій посаді та отримала за відпрацьований період 30 вересня 2016 року відповідну заробітну плату, а тому за таких обставин відсутні підстави для стягнення на користь позивачки оплати за час вимушеного прогулу 30 вересня 2016 року.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для звільнення позивачки на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП, відсутність попередження працівника про наступне звільнення то їх слід відхилити, оскільки вказані доводи спростовуються вищенаведеними доказами та вищевказаними мотивами і нормами права, якими керується суд при прийнятті рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 3 березня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Змінити дату звільнення ОСОБА_3 з посади прибиральниці Клинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Городоцького району з «29 вересня 2016 року» на «30 вересня 2016 року».

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Судді : (підпис) А.М. Костенко

(підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І. Ярмолюк

Згідно з оригіналом А.М. Костенко