Справа № 747/594/18
Провадження № 2/747/265/18
РІШЕННЯ

іменем України

10.12.2018 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Косенко Ю.Л.

за участю секретаря Божко Л.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики в якому вказує, що 26 вересня 2015 року в смт. Талалаївка між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав від ОСОБА_1 позику в сумі 18900 гривень строком на 1 місяць. Але в установлений строк ОСОБА_2 позику не повернув, відсотки не сплачував, і залишається боржником по зобовязанню. Тому позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 18900 гривень, відсотки за договором в сумі 34965 гривень, неустойку у формі пені в сумі 85276 гривень 80 копійок та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Пояснив, що між ним та відповідачем у письмовій формі укладено договір позики, згідно якого він надав відповідачу кошти у розмірі 18900 гривень строком на 1 місяць. Відповідач у визначений договором строк кошти не повернув, відсотки та пеню, у розмірі передбаченому умовами договору також не сплатив. Він неодноразово телефонував ОСОБА_2 щодо повернення боргу, однак відповідач уникає виконання зобовязання за вказаним договором.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву у якій вказав, що позов визнає частково, а саме щодо стягнення з нього боргу в сумі 18900 гривень, та відсотків за договором в сумі 34965 гривень, в іншій частині вимог ОСОБА_1 просить відмовити. Також просив розглянути справу без його участі.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного .

Судом встановлено, що 26 вересня 2015 року в с.м.т. Талалаївка сторонами по справі укладено договір позики, згідно якого позикодавець ОСОБА_1 надав позичальнику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 18900 гривень, строком на один місяць з 26 вересня 2015 року по 26 жовтня 2015 року зі сплатою відсотків -5 % від суми позики за кожен місяць. Також згідно умов даного договору (п.2.3) за порушення строків повернення позики та відсотків позичальник зобовязується сплачувати позикодавцю пеню в розмірі 0,4% за кожен день прострочення платежу, що підтверджується оригіналом договору позики, який підписаний ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із зазначенням їх паспортних даних (а.с.17).

ОСОБА_2 у визначений договором строк не повернув ОСОБА_1 позику і залишається боржником по зобовязанню, що підтверджується наявністю у позивача оригіналу договору позики, укладеного 26 вересня 2015 року, який був наданий суду ОСОБА_1 (а.с.17).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стягнення з боржника, який порушив грошове зобовязання, сум індексації грошового боргу та процентів не перешкоджає стягненню у передбачених законом або договором випадках неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання, оскільки відповідно до частини першої статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Приписами ч.3 ст.551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, ч.3 ст.551 ЦК, з урахуванням положень ст.3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.12 ЦПК щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Суд приходить до висновку, що в судовому засіданні, на підставі досліджених доказів доведено факт невиконання відповідачем зобовязання за договором позики від 26 вересня 2015 року, укладеного з ОСОБА_1. Тому на підставі наведених норм цивільного законодавства України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача сума боргу- 18900 гривень за договором позики, укладеного 26 вересня 2015 року, відсотки за пунктом 2.2 договору в сумі 34965 гривень та пеня у сумі 27594 гривні. Розмір пені судом зменшено відповідно до приписів ч.3 ст.551 ЦК України, так як нарахований позивачем розмір пені - 85276 гривень 80 копійок, який він просив стягнути з ОСОБА_2, значно перевищує розмір збитків.

В іншій частині вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в звязку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути 814 гривень 58 копійок у відшкодування сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 76-81, 211, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2(реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) позику за договором від 26 вересня 2015 року в сумі 18900 гривень, відсотки за договором в сумі 34965 гривень, пеню в сумі 27594 гривні, а всього 81 459 ( вісімдесят одну тисячу чотириста пятдесят девять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 814 (вісімсот чотирнадцять) гривень 58 копійок у відшкодування понесених судових витрат.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.Л. Косенко