Справа № 522/6199/17
Провадження № 2/522/4730/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

08 листопада 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря Полегенького В.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, що є майном, отриманим у спадок,-

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів спадкоємців померлого ОСОБА_5, який помер 04.06.2012 року про звернення стягнення на майно, що отримане у спадок, шляхом продажу на прилюдних торгах для погашення заборгованості по кредиту в розмірі 167 154,64 євро, з яких 114 826,05 євро сума основного боргу та 52 328,59 сума боргу за відсотками (а.с.1-4). В уточненнях до позовних вимог зазначено аналогічні суми (а.с.171).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.12.2007 року між ОСОБА_5 та позивачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 в сумі 125620 євро зі сплатою 12,9% річних, строком з 20 грудня 2007 року до 19 грудня 2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок №26 по вул. Перемоги в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області та земельна ділянка, площею 0,250 га по вул. Перемоги, 26 в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер: :03:001:0332.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 свої зобовязання за кредитним договором не виконав, позивач просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців ОСОБА_5 та звернути стягнення шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження на майно, яке є предметом іпотеки, тобто на житловий будинок №26 по вул. Перемоги в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області та земельну ділянку, площею 0,250 га по вул. Перемоги, 26 в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер: :03:001:0332, а також інше успадковане майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1; квартиру АДРЕСА_2; автомобіль HYUNDAI ELANTRA, держномер ВН5621ВМ, 2007 року випуску.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали, надали суду заперечення, в яких посилались на те, що позивач пропустив строк позовної давності, оскільки рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2010 року по справі №2-7881/10 з ОСОБА_5 на користь банку «УкрСиббанк» було стягнуто заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 20.12.2007 року в сумі 1 501 784 грн., судовий сбір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Цю суму було визначено станом на 16.03.2010р. та саме з цієї дати у позивача виникало право вимагати звернення стягнення на майно боржника, але позивач пропустив строк позовної давності. Крім того, надали суду письмових документ під помилковою назвою Заперечення від 08.08.2018р. де викладений відзив на позов, в якому просили відмовити в позові посилаючись на те, що позивач пропустив строк звернення з вимогами до спадкоємців, який встановлено статтею 1281 ЦК України, що має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов'язаннями, а також припинення таких зобов'язань.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримав. Виклав остаточні доводи у наданих Письмових поясненнях у судових дебатах. Наполягав на тому, що встановлені строки звернення до суду та шестимісячній строк направлення вимог до спадкоємців пропущені не були. На судовому засіданні 04.10.2018 року за заявою представника позивача, відповідно до ст. 243 ЦПК України, судом ухвалено про повернення з судових дебатів до зясування обставин у справі, а саме щодо додаткової перевірки представником, з якого часу банку стало відомо про смерть кредитора ОСОБА_5. На судове засідання 08.11.2018 року представник позивача не зявився, належним чином був сповіщений, про що свідчить розписка, з заявами, клопотаннями не звертався. Керуючись положеннями ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд визнав, що неявка представника позивача без поважних причин не перешкоджає закінченню зясування обставин справи та повторним судовим дебатам, тому розгляд справи закінчений за відсутністю представника позивача, який був сповіщений належним чином.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник позов не визнали в вищенаведених підстав. Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 свої правом надати суду заперечення та взяти участь в судовому засіданні не скористались, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Судом встановлено наступні обставини.

20.12.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 в сумі 125620 євро зі сплатою 12,9% річних, строком з 20 грудня 2007 року до 19 грудня 2014 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_5 біло укладено договір іпотеки від 20.12.2007р., предметом якого є житловий будинок №26 по вул. Перемоги в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області та земельна ділянка, площею 0,250 га по вул. Перемоги, 26 в с. Санжійка Овідіопольського району Одеської області, кадастровий номер: :03:001:0332.

Факт неналежного виконання позичальником ОСОБА_5 своїх зобовязань за кредитним договором встановлено рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 червня 2010 р. по справі №2-7881/10. Відповідно до цього рішення суду заборгованість ОСОБА_5, складає 1 501 784 (один мільйон пятсот одна тисяча сімсот вісімдесят чотири) гривні 97 копійок, з яких: 1 255 286,07 грн. сума заборгованості за основним та простроченим кредитом; 201 490,46грн. сума заборгованості по строковим та простроченим процентам за користування кредитом; 23 750,51 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом; 21 257,93 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за користування кредитом. Рішення набуло законної сили 04.07.2010 р. Згідно відомостей виконавчої служби виконавче провадження по виконанню зазначеного судового рішення було закрито 10.07.2012р. на підставі п.3 ч. 1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки та на нерухоме майно боржника виникло у позивача не пізніше, ніж з дати набрання законної сили зазначеним судовим рішенням, тобто з 04.07.2010р., а з позовом, який зараз є предметом судового розгляду позивач звернувся лише 31 березня 2017р., тобто з пропуском встановленого ЦК України трирічного строку позовної давності. Клопотання про поновлення строку, що був пропущений з поважних причин позивачем не подано.

Згідно Свідоцтва про смерть кредитор ОСОБА_5 помер 04.06.2012 року.

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа №522/11986/13 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 16.09.2013р., яка міститься в журналі судового засідання по справі, до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог було залучено ПАТ «УкрСиббанк». Відповідно до супровідного листа суду від 17.09.2013р. та поштової квитанції на адресу ПАТ «УкрСиббанк» (м. Харків, пр-т Московський, 60) було направлено копію позовної заяви та ухвали суду. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ «УкрСиббанк» отримало зазначені документи 07.10.2013р. Із позовної заяви, копію якої було направлено до ПАТ «УкрСиббанк» вбачається, що у першому абзаці позовної заяви зазначено, що кредитор ОСОБА_5 помер 04.06.2012р., таким чином, судом достовірно встановлено, що про факт смерті боржника ОСОБА_5 позивачу ПАТ «УкрСиббанк» достеменно стало відомо не пізніше ніж 07.10.2013р.. Копії зазначених документів із справи №522/11986/13 долучено до матеріалів справи за клопотанням представника відповідачів.

З матеріалів спадкової справи встановлене, що Претензія до спадкоємців від ПАТ «УкрСиббанк» від 20.05.2014 року № 332/30-3/667 надійшла до першої нотаріальної контори 21.05.2014 року разом з копією Свідоцтва про смерть. ( а.с 100). Таким чином, з заявою про наявність вимог до спадкоємців померлого позичальника ОСОБА_5 банк звернувся до Першої Одеської державної нотаріальної контори з пропуском встановленого ст.1281 ЦК України шестимісячного строку.

З урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі у звязку з тим, що позивачем не було предявлено вимоги до спадкоємців боржника ОСОБА_5 у строки, які встановлені Цивільним кодексом України.

ОСОБА_6 Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року по справі №522/407/15-ц сформулювала наступну правову позицію:

«Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов'язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів: 1) у разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця; 2) спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця; 3) спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки; 4) спадкоємець зобов'язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього; 5) кредитор має пред'явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги; 6) наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Оскільки зі смертю позичальника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред'явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред'явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов'язань, забезпечених іпотекою.

Поняття «строк пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред'явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов'язаннями, а також припинення таких зобов'язань.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, ОСОБА_6 Верховного Суду вважає, що строки пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред'явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов'язань, забезпечених іпотекою».

З урахуванням наведеної правової позиції, а також встановлених судом фактичних обставин справи, відповідно до яких позивачу ПАТ «УкрСиббанк» стало відомо про смерть боржника ОСОБА_5 не пізніше ніж 07.10.2013р., а з вимогами до спадкоємців він звернувся 21.05.2014р., тобто з пропуском встановленого ст.1281 ЦК України шестимісячного строку, суд приходить до висновку про те, що внаслідок пропуску встановлених законом строків позивач позбавлений права вимоги як по основному (кредитний договір №0 від 20.12.2007р.), так і по додатковому (іпотечний договір від 20.12.2007р.) зобовязанню та відповідно до ст. 598 ЦК України, п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК та ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» ці зобовязання є припиненими.

Припинення зобовязань є підставою для відмови в позові.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 200, 206, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, що є майном, отриманим у спадок відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 19 листопада 2018 року.

Суддя А.В.Науменко

08.11.18