АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Чернівці

справа № 720/1767/17

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Собчук І.Ю.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2018 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Вівчар Г.А.,

встановив:

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, якій продовжує навчання аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх його доходів до досягнення дитиною 23 років.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 24 листопада 2017 року до досягнення дитиною 23 років.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Так, згідно статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

В статті 182 СК України встановлені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів.

Згідно пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, №3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальної допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження видане 15 вересня 1999 року серії НОМЕР_1 (а.с.6).

ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, яке видане 1 вересня 2003 року серії НОМЕР_2 видане відділом РАЦС Новоселицького районного управління юстиції змінила своє прізвище на ОСОБА_1 (а.с.63).

Відповідно до довідки Кам'янець -Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну №263 від 5 вересня 2017 року ОСОБА_3 є студентом третього курсу Кам'янець -Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну денної форми навчання (а.с.7).

З довідки Кам'янець -Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну про доходи ОСОБА_3 вбачається, що за період з 1 липня по 31 грудня 2017 року він отримав 4939 гривень соціальної стипендії (а.с.39).

Відповідно до довідки Кам'янець -Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну №390 від 25 січня 2018 року ОСОБА_3 проживає та зареєстрований в студентському гуртожитку Кам'янець -Подільського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, який знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.59).

З витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області від 21 грудня 2017 року №185о/с вбачається, що ОСОБА_2 звільнено з служби у поліції через хворобу (а.с.32).

З довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 15 січня 2018 року №166 вбачається, що ОСОБА_2 подав документи на призначення йому пенсії за вислугою років та станом на 21 січня 2018 року рішення державним органом з вказаного питання не прийнято (а.с.57).

ОСОБА_2 12 жовтня 2007 року уклав шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 12 жовтня 2007 року (а.с.51).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 15 червня 2011 року у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_7 (а.с.52).

З акту, складеного працівниками приватного підприємства «Ремжитлосервіс» від 9 грудня 2017 року №471 вбачається, що ОСОБА_2 проживає без реєстрації по АДРЕСА_2 (а.с.44).

За вказаною вище адресою також проживають дружина відповідача ОСОБА_6 та його донька ОСОБА_7, що підтверджується довідкою ПП «Ремжитлосервіс» від 14 листопада 2017 року №3548 (а.с.50).

Донька ОСОБА_2 ОСОБА_7 навчається в Чернівецькій загальноосвітній школи І-ІІІ ступенів №27 в першому класі, що підтверджується довідкою Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №27 від 6 листопада 2017 року №298 (а.с.50).

Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_3, оскільки останній досяг повноліття, продовжує навчання та потребують матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу.

Однак суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 182, 200 СК України помилково визначив розмір аліментів на рівні 1/4 частки від заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи встановлені вище обставини, майновий стан відповідача та його сина ОСОБА_3 вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 має складати 1/6 частку від заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд першої інстанції також не врахував, що при стягненні аліментів на повнолітнього сина, суд не встановлює мінімальний розмір аліментів. Мінімальний розмір аліментів, на підставі статті 182 СК України, враховується судом при визначенні розміру аліментів на дитину до 18 років.

Таку правову позицію Верховний Суд виклав у своїй постанові 29 березня 2018 року у справі № 642/36/16-ц.

Суд першої інстанції помилково стягнув з відповідача аліменти до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Аналіз положень статті 199 СК України дає підстави зробити висновок про те, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на таке утримання припиняється у разі припинення навчання.

Отже, аліменти підлягають стягненню на період навчання, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Згідно частини 6 статті 141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звільнена від сплати судового збору, осікли звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

З посвідчення учасника бойових дій, яке видане 5 листопада 2015 року, вбачається, ОСОБА_2 право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, а отже також звільнений від сплати судового збору (а.с.53).

Судом першої інстанції також не враховано положення частини 6 статті 141 ЦПК України та помилково стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір.

Враховуючи наведені вище обставини суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його в частині стягнення аліментів змінити.

Викласти перший та другий абзаци резолютивної частини рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2018 року в новій редакції.

Позов слід задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 24 листопада 2017 року на період навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в сумі 704 гривні 80 копійок слід скасувати.

Помилковим є аргументи апеляційної скарги про те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу.

З встановлених судом обставин вбачається, що відповідач є працездатною особою, має право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», утримує свою малолітню дитину ОСОБА_7

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2018 року в частині стягнення аліментів змінити.

Викласти перший та другий абзаци резолютивної частини рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2018 року в новій редакції.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 24 листопада 2017 року на період навчання, але не більш ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 20 лютого 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат в сумі 704 гривні 80 копійок в дохід держави скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 25 травня 2018 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна