РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/13957/18

Провадження № 2/643/5634/18

10.12.2018 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Мельникової І.Д.,

за участю секретаря Шабатько Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення богу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 25.12.2014 року в сумі 403975 грн.

В обгрунтування позову посилається на те, що 25.12.2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики. На підтвердження укладеного договору відповідачем була власноручно написана розписка, відповідно до якої ОСОБА_1 були надані в борг ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 14300 доларів США, з кінцевим терміном повернення 25.12.2015 року. Однак, до теперішнього часу відповідач грошові кошти не повернула, у звязку з чим позивач вимушена звернутися з вказаним позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено та не заперечувалось у судовому засіданні представником відповідача, що 25.12.2014 року ОСОБА_3 власноруч написала розписку, згідно якої остання взяла в борг у ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 14300 доларів США з кінцевим терміном повернення грошових коштів до 25.12.2015 року. Однак, на теперішній час ОСОБА_3 свої зобовязання за розпискою не виконала, грошові кошти не повернула.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, як вбачається з розписки сума боргу визначена у доларах США.

Відповідно до ст.192 ЦК України Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

У п.14 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18.12.2009 р. «Про судові рішення у цивільній справі» визначено, що у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Згідно роздруківки з офіційного сайту Національного банку України про встановлений офіційний курс гривні до іноземних валют визначено 100 доларів США = 2824,6117 грн.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими та тикими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_2, заборгованість за договором позики від 25.12.2014 року в сумі 403975 (чотириста три тисячі девятсот сімдесят пять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_2, суму сплаченого судового збору у розмірі 4039,75 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.12.2018 року.

Суддя І.Д. Мельникова