Справа № 145/329/18
Провадження №2/145/393/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

"04" грудня 2018 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 07 травня 2015 року.

В шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак сімейне життя в них не склалось, внаслідок чого відповідач по справі протягом останнього часу разом з сім'єю не проживає.

На даний час їхній син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Відповідач як батько неповнолітнього сина зобов'язаний утримувати його до досягнення повноліття, однак даного обов'язку він добровільно не виконує.

На даний час вона не працює, перебуває в декретній відпустці, отримує одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн.

Крім того, на її утриманні перебувають двоє неповнолітніх доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідач по справі офіційно не працює, разом з тим є працездатним, інших утриманців у нього немає, відтак він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_6.

Враховуючи теперішній рівень цін на продукти харчування, одяг та взуття, лікарські препарати, а також те, що їй одній важко забезпечити сина всім необхідним та створити гарні умови для проживання та виховання, вважає, що з відповідача потрібно стягнути аліменти в розмірі 1000,00 грн. щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. Такий розмір аліментів, в сумі з тими коштами, які витрачає на дітей вона, дасть змогу забезпечити дитині належні умови утримання та матеріального забезпечення.

Такий розмір аліментів не погіршить суттєво матеріального становища відповідача і є

реальним для нього.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, 16 вересня 2016 народження, в твердій грошовій сумі розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи стягувати із дня звернення до суду із даним позовом.

В судовому засіданні позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі (04.09.2018 та 04.12.2018) не зявився, хоч про слухання справи повідомлений в установленому законом порядку за місцем реєстрації, що стверджується відомостями про місце реєстрації від 03.03.2018, рекомендованими повідомленнями про отримання повісток на 03.04, 16.05.2018 р., а також повернутими поштовими конвертами з відмітками «за закінченням терміну зберігання», з судовими повістками на 13.06., 01.08. 04.09., 31.10. та 04.12.2018 р. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до п.8 ч.4 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення спору.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1626 грн. на місяць (ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік від 07.12.2017 N2246-VІIІ).

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.3).

16 вересня 2016 року у них народився син ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про його народження(а.с.4).

Відповідач протягом останнього часу разом з сім'єю не проживає.

Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується довідкою виконкому КП «Гніваньводопостач» (а.с.5)

Позивачка не працює, перебуває в декретній відпустці, отримує одноразову допомогу при народженні дитини, на її утриманні також перебувають двоє неповнолітніх доньок - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов мого проживання (а.с.7) та довідкою УПСЗН Тиврівської РДА №111 від 25.01.2018 (а.с.6).

Відповідач по справі офіційно не працює, разом з тим є працездатним, інших утриманців у нього немає, відтак він спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_6.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на утримання дитини у сумі 1000 грн., в межах заявлених позивачем вимог, такий розмір аліментів не погіршить майнового стану відповідача .

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 200, 258, 263, 264, 265, 280 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 184, 191 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з 28.02.2018 р. і до повноліття дитини.

Рішення про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до чинного законодавства.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Тиврівського районного суду відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленому ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, якщо рішення залишене в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 10.12.2018 року.

Суддя Ратушняк І. О.