Справа № 190/1317/18
Провадження №2/190/714/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року м.Пятихатки

Дніпропетровська область

Пятихатський районний суд

Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Митошоп В.М.

за участі секретаря Пронської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пятихатки цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 27.11.2010 року між банком та ОСОБА_1 укладено заяву б/н, за умовами якої позивач надав відповідачу кредит у сумі 8000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в результаті чого станом на 27.08.2018 року утворилась прострочена заборгованість по кредиту, а саме:

-10060,95 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

-5112,51 грн. заборгованість за пенею та комісією;

-500,00 грн. штраф (фіксована частина);

-723,43 грн. штраф (процентна складова).

Загальна сума заборгованості складає 15692 грн. 05 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1762 грн. 00 коп., сплаченого судового збору.

19.10.2018 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволені позову відмовити, посилаючи на те, 27.10.2010 року він підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», однак останнім не надано доказів оформлення та укладання між ними умов та правил надання банківських послуг, тарифів і памятки клієнта, що в сукупності з анкетою-заявкою свідчило б про досягнення між сторонами згоди щодо всіх умов кредитування. Позивачем не надано доказів, що йому дійсно була передана банківська картка, яка передбачена умовами Анкети-заявки, її тип та термін дії картки. (а.с.45-46)

26.10.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» надав до суду відповідь на відзив, в якому просять задовольнити позовні вимоги. (а.с.63-70, 81-88)

Представник позивача в судове засідання не явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач та його представник ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не явилися, у письмовій заяві останній просить розглянути справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

27.11.2010 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, укладений кредитний договір за умовами якого позивач надавав відповідачу кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.10-26)

Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість за кредитним договором від 27.11.2010 року складає 15692 грн. 05 коп., з яких: 10060,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 5112,51 грн. - заборгованість за пенею та комісією; штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 723,43 грн. (а.с.6-9).

Згідно ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ст. ст. 627 - 629, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, визначені його умов; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ним, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Сам по собі факт написання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг не може бути беззаперечним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку і як наслідок укладення кредитного договору взагалі.

Оскільки документ не містить конкретних відомостей про отримання клієнтом платіжної картки, то даний документ необхідно тлумачити у відповідності до норм ЦК України.

Дана заява може розглядатись як пропозиція і згода укласти договір на умовах позивача, але вона не доказує факту передачі клієнту платіжної картки з конкретним номером і пін - кодом. Пропозиція і згода на укладення договору з отримання платіжної картки «Універсальна» не доводить факту укладення договору на видачу платіжної картки та факту виконання позивачем умов договору, в даному випадку видачу йому платіжної картки.

Підписана відповідачем 27.11.2010 року анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку не підтверджує факту отримання ним платіжної картки та відкриття карткового рахунку, а також факту повідомлення йому пін - коду, за яким він би отримав можливість користуватись даною платіжною карткою і здійснювати транзакції по вказаному картковому рахунку.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вказаних положень позивач повинен довести факт отримання відповідачем грошових коштів у кредит та факт невиконання зобовязань за договором, а не лише факт підписання договору чи наміру про його укладення.

Разом із тим в графі де має бути зазначено сума бажаного кредитного ліміту відсутній запис про його розмір. Тобто даний договір не містить в собі розміру кредитного ліміту, який був наданий відповідачу.

Таким чином кредитний договір не містить в собі однієї із істотної умови, передбаченої ст. 1054 ЦК України, а саме розміру кредиту.

Згідно з положеннями статей 203, 205, 208, 1055 ЦК України договір кредиту повинен бути укладений у письмовій формі. Тобто з документів, підписаних стороною, має бути однозначно зрозуміло, і ними має бути конкретно визначено ті умови і ті дії, які засвідчуються підписом. Припущень у даному разі закон не допускає.

Оскільки в договорі не зазначений розмір кредиту, який отримав відповідач, не можливо перевірити правильність розрахунків кредитної заборгованості, які позивач надав суду.

Ця обставина є однією з підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки позивачем позовні вимоги про укладання кредитного договору на певних умовах не доведені.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Виходячи з правового аналізу вказаних норм, представлені банківською установою умови, правила та тарифи надання кредиту не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, якщо такі умови/правила/тарифи не містять підпису позичальника, не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці умови/правила/тарифи розумів позичальник при підписанні відповідної заяви позичальника, що умови/правила/тарифи містили в момент підписання заяви позичальника саме заявлені банківською установою розміри та підстави для нарахування відсотків, комісій та пені, або ж в подальшому такі умови/правила/тарифи не змінювались. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справах №6-16цс15 від 11.03.2015 року, № 6-698цс15 від 10.06.2015 року, № 6-757цс15 від 01.07.2015 року.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що «Умови та правила надання банківських послуг», «Правила користування платіжною карткою» та «Тарифи Банку», на які посилався позивач, не містять підпису позичальника, такі умови/правила/тарифи не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Не містить домовленості сторін щодо встановлення розміру кредиту, терміну його повернення, розміру та підстав для нарахування відсотків, комісій, штрафу та пені й представлена до суду анкета-заява позичальника від 13 серпня 2012 року. За таких умов суд вважає, що при укладенні договору шляхом підписання відповідачем вищевказаної анкети-заяви його сторонами не були погоджені такі умови договору як розмір кредиту, термін його повернення, підстави та умови нарахування відсотків, сплати комісій, штрафу та пені.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 22.03.2016 року № 6-2320цс16.

Згідно довідки наданої позивачем ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 27.11.2010 року отримав картки № 118852, №178464 зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 05.2018 року. (а.с.95)

Згідно виписки по карті/рахунку 4149**** **** 8464 зазначено кредитний ліміт - 0.00 грн. (а.с.89-93)

Позивачем не надано належного розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, з якого б вбачалося, яким саме чином та за який період нараховані кожна зі складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості станом на 27.08.2018 року у розмірі 15692 грн. 05 коп.

За викладених обставин суд вважає, що позивачем не надано належних доказів, які містять інформацію щодо предмету доказування, оскільки на підставі доданих до позовної заяви додатків неможливо встановити факт отримання відповідачем кредитних коштів, їх дійсну суму, повернутого боргу відповідачем та залишок боргу на час розгляду справи.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо недоведеності позивачем факту виконання ним умов договору про надання кредитного ліміту відповідачу.

Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 платіжної карти, та що саме ним здійснювались операції за даним договором. Представлена банком компютерна роздруківка фотознімку відповідача з пластиковою карткою не може бути прийнята судом у якості належного та допустимого доказу, оскільки вона не завірена належним чином і не містить інформація на підставі якого саме договору вона видавалась. (а.с. 94)

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі 356/1261/16-ц.

Керуючись ст.ст.128,141,263-265,280-283 ЦПК України, суд,

вирішив:

У задоволенні позову акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 15692,05 грн. заборгованості за кредитним договором від 27.11.2010 року, з яких: заборгованість по процентам за користування кредитом 10060,95 грн., заборогованість за пенею та комісією 5112,51 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 723,43 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн. відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Пятихатський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя:/