П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Герасименко Ю.О.,

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут»,

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2,

на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2018 року; суддя - Рахманкулова І.П.; час, місце і дата ухвалення повного його тексту: 05 лютого 2018 року, м. Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 р. ТОВ «Чернігівгаз Збут» предявило позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6, у якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.07.2015 по 30.09.2016 у сумі 8391 грн 01 коп., втрати від інфляції у сумі 1598 грн 24 коп. та 3 % річних у сумі 366 грн 88 коп., а також стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заборгованість за послуги з постачання природного газу за період з 01.10.2016 по 31.07.2017 у сумі 24970 грн 30 коп., втрати від інфляції у сумі 2394 грн 70 коп., 3 % річних у сумі 582 грн 18 коп., а всього 38303 грн 31 коп., та відшкодування судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що внаслідок несплати відповідачами плати за спожиті послуги з постачання природного газу протягом вказаних періодів у них перед позивачем утворилася заборгованість у зазначених вище сумах.

Оскаржуваним рішенням вимоги ТОВ «Чернігівгаз Збут» задоволено. Ухвалюючи таке рішення, суд І інстанції виходив з того, що по справі належними й допустимими доказами встановлено, що внаслідок порушення відповідачами договірних зобовязань перед позивачем у них утворилася заборгованість у вказаних у позовній заяві сумах.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати дане рішення та направити справу на новий розгляд до суду І інстанції. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- протягом спірних періодів ОСОБА_2 споживав природний газ для опалення, підігріву води і приготування їжі в межах соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами, які визначено Кабміном України, та отримував субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Тому він має сплачувати тільки обовязковий відсоток платежу. Але судом не надана оцінка тому факту, що сума відшкодування вартості послуг позивача субсидією значно занижена та що складений позивачем розрахунок боргу не відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива»;

- за весь спірний період позивач не виставив ОСОБА_2 жодного розрахунку на оплату абонплати за спожиті послуги та не повідомив ОСОБА_2 про існування боргу, чим унеможливив його сплату останнім. Тому позивач втратив право на відшкодування втрат від інфляції і 3% річних.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Чернігівгаз Збут» заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на таке:

- розрахунок заборгованості з абонплати за спірний період складений з урахуванням відшкодування ОСОБА_2 вартості послуг за газопостачання, що йому здійснюється управлінням праці та соціального захисту населення шляхом надання субсидії;

- згідно з Правилами постачання природного газу, зобовязання забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості спожитого природного газу та відповідальність за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання покладено на споживача;

- посилання ОСОБА_2 на постанову КМУ від 21.10.1995 № 848 як на підставу відмови у задоволенні вимог ТОВ «Чернігівгаз Збут» є помилковим, так як вона визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії, а призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення і виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає залишенню без задоволення.

Так, по справі встановлено наступне.

01.05.2015 між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 укладено договір оренди садиби, за яким ОСОБА_7 передав, а ОСОБА_2 прийняв у строкове оплатне користування індивідуальний житловий будинок разом з земельною ділянкою за адресою: вул. Черняховського, № 55, в м. Чернігові, строком на 360 діб та орендною платою за весь період оренди в сумі 12 грн 00 коп. Згідно з пунктом 3.6 цього договору, плата за газопостачання вноситься ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок організації, яка надає цю послугу, для чого ОСОБА_2 як орендар зобовязаний укласти відповідний договір. Це підтверджено копією укладеного ОСОБА_7 і ОСОБА_2 договору оренди (арк. 13-14).

11.11.2015 ОСОБА_2 подав до УРПГ ПАТ «Чернігівгаз» заяву, в якій просив укласти з ним тимчасовий договір на газопостачання за адресою: вул. Черняховського, № 55, м. Чернігів (її копія на арк. 17).

На підставі зазначеного договору оренди садиби між ОСОБА_2 (споживач), ТОВ «Чернігівгаз Збут» (постачальник) та ПАТ «Чернігівгаз» (газорозподільне підприємство) 12.11.2015 укладено договір про надання послуг з газопостачання, згідно з яким постачальник зобовязався забезпечити безперервне постачання газу для побутових потреб споживача (приготування їжі, підігріву води, опалення житлових приміщень) у порядку, передбаченому цим договором. Підпунктом 2 п. 28 договору визначено, що споживач зобовязаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за надані послуги відповідно до умов цього договору (його копія на арк. 16-18).

В порядку п. 4 розділу III Правил постачання природного газу, що затверджені постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827) ОСОБА_2 01.02.2016 подано ТОВ «Чернігівгаз Збут» заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу за адресою: м. Чернігів, вул. Черняховського, буд. № 55, за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1386/27831), що підтверджено копією цієї заяви (арк. 19).

Відповідно до договору оренди садиби від 20.04.2016 ОСОБА_2А, отримав у строкове оплатне користування для проживання індивідуальний житловий будинок разом з земельною ділянкою за адресою: м. Чернігів, вул. Черняховського, буд. № 55, на строк 360 діб, а відповідно до договору оренди садиби від 01.10.2016 ОСОБА_2А, отримав у строкове оплатне користування для проживання цей же будинок разом з земельною ділянкою на строк 365 діб (копії цих договорів на арк. 20-21, 22-23).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сімї від 22.05.2017 № 576, який складено спеціальним інспектором Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради і підписаний уповноваженим представником сімї відповідачем ОСОБА_2, у згаданому будинку проживає сам ОСОБА_2, його син ОСОБА_3, теща ОСОБА_5, дружина ОСОБА_4 та невістка ОСОБА_6 (копія цього акту на арк. 98).

Листом від 15.08.2017 № 03-0921774 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради повідомило ТОВ «Чернігівгаз Збут» про те, що за адресою: вул. Черняховського, № 55, м. Чернігів отримувачем субсидії є ОСОБА_2, якому нараховано субсидію на підставі договору найму за такі періоди: з жовтня 2015 по квітень 2016 року; з травня по вересень 2016 року; з жовтня 2016 по квітень 2017 року (копія цього листа на арк. 32). Такі ж самі відомості маються і у копіях документів особової справи отримувача житлової субсидії ОСОБА_2 (арк. 79-99).

Згідно з наданими позивачем розрахунками:

- відповідач ОСОБА_2 має перед ним заборгованість з абонплати за період з 01.07.2015 по 30.09.2016 у сумі 8391 грн 01 коп. і внаслідок її непогашення втрати позивача від інфляції становлять 1598 грн 24 коп., а 3% річних від заборгованості з абонплати становлять 366 грн 88 коп.;

- відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за період з 01.10.2016 по 31.07.2017 мають перед позивачем заборгованість з абонплати у сумі 24970 грн 30 коп. і внаслідок її непогашення втрати позивача від інфляції становлять 2394 грн 70 коп., а 3% річних від заборгованості з абонплати становлять 582 грн 18 коп. (арк. 11, 12).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.09.2017 по справі № 750/8988/17 ТОВ «Чернігівгаз Збут» відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заборгованості за послуги з газопостачання і розяснено його право на предявлення таких самих вимог у позовному порядку, що підтверджено копією цієї ухвали (арк. 6).

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Відповідачі протягом спірного періоду користувалися послугами з постачання природного газу через приєднану мережу, які надавалися їм позивачем.

Наданий ТОВ «Чернігівгаз Збут» розрахунок заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з абонплати за спожиті послуги за спірні періоди у ході розгляду справи не спростовано.

Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що регулятором ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). У пункті 1.3. розділу І Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, який затверджено згаданою вище постановою НКРЕКП, зазначено, що:

- цей договір є договором приєднання і він укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641 і 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до умов цього договору,

- фактом згоди споживача на приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам є отримання постачальником поданої споживачем заяви-приєднання до умов цього договору.

Відповідно до ст.ст. 13 ч. 1 п. 1, 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», послуги з газопостачання відносяться до комунальних послуг; споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Крім того, частиною 1 ст. 816 ЦК України встановлено, що особи, які проживають разом з наймачем, набувають рівних з останнім прав та обовязків щодо користування житлом. До того ж, згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З наведеного випливає, що оскаржуване рішення є законним.

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються. Так:

- з виконаного ТОВ «Чернігівгаз Збут» розрахунку заборгованості ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 з абонплати за спожиті послуги вбачається, що вона визначена з урахуванням призначеної ОСОБА_2 житлової субсидії. Правильність визначення розміру цієї субсидії не може бути обєктом судового розгляду по цій справі в силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України - внаслідок того, що Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради не є учасником даної справи;

- посилання на те, що позивач не виставляв відповідачам рахунків на оплату абонплати за спожиті ними послуги, не підтверджено наявними у справі доказами і позивачем не визнано.

Отже оскаржуване рішення є законним і підстав для його скасування нема.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий:Судді: