РІШЕННЯ

іменем України

"20" липня 2018 р. 145/676/18 2-о/145/74/2018

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 05 грудня 1982 року в місті Гнівань Тиврівського району Вінницької області померла його баба (мати його батька) - ОСОБА_3, яка до дня смерті була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 а.

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить даний житловий будинок з господарськими будівлями, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 362 від 25 жовтня 1991 року.

За життя його баба розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, яким все своє майно заповіла йому та його рідному брату - ОСОБА_4. На день відкриття спадщини заповіт не змінений і не відмінений.

Він фактично до шести місяців вступив у володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті його баби , тому відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року вважається таким, що прийняв спадщину. Але перешкодою в видачі йому в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті баби стало те, що не збереглось свідоцтво про народження його батька - ОСОБА_5, отримати повторне свідоцтво про народження в нього немає можливості, так як книги актових записів про народження громадян по селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області за 1932 рік в архіві на зберіганні немає.

Крім того, в заповіті ОСОБА_3, який нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради ОСОБА_6 29 червня 1982 року на його користь та користь ОСОБА_4 помилково записано, що даний заповіт складено від імені ОСОБА_7, так само в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння № 362, яке видане виконкомом Ворошилівської сільської гади Тиврівського району Вінницької області 25 жовтня 1991 року, помилково записано, що головою колгоспного двору є ОСОБА_7.

Встановлення даних фактів йому необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті його баби.

Просить встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 05 грудня 1982 року в місті Гнівань Тиврівського району Вінницької області, була його рідною бабою;

встановити факт, що заповіт, нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Ворошилівської сільської ради депутатів трудящих Тиврівського району Вінницької області в особі секретаря виконкому Ворошилівської сільської ради депутатів трудящих Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6, 29 червня 1982 року і зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 21, складений на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від імені ОСОБА_7 складено ОСОБА_3;

встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № 362, яке видане виконкомом Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 25 жовтня 1991 року, відповідно до рішення Тиврівської районної ради народних депутатів № 143 від 21 липня 1988 року, яке розташоване в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області по вулиці Миру 26 а, зареєстроване в КП «ВООБТІ» на ім'я ОСОБА_7, дійсно належало ОСОБА_3, яка померла 05 грудня 1982 року в місті Гнівань Тиврівського району Вінницької області.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав та просить її задоволити з підстав викладених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_4 та представник заінтересованої особи Ворошилівської сільської ради в судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Ворошилівська сільська рада надала суду клопотання, в якому вказує, що заяву визнає повністю, просить засідання проводити без представника сільської ради.

ОСОБА_4 надав суду заяву, в якій вказує, що не може зявитися в судове засідання, просить справу розглянути у його відсутність, заяву ОСОБА_2 задоволити.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задоволити, виходячи з наступного.

05.12.1982 року в м. Гнівань померла ОСОБА_3, що стверджується записом акта про смерть № 113 від 06.12.1982 року та повним витягом з ДРАЦСГ про смерть № 9 від 06.06.2018 року.

До дня смерті вона була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується довідкою виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради № 500 від 28.09.2017 року (а.с. 16).

Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями розташований в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області по вулиці Миру будинок 26 а, який належав померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № 362 від 25 жовтня 1991 року (а.с. 11).

За життя - 29.06.1982 року ОСОБА_7 розпорядилась своїм майном, склавши заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_2 і ОСОБА_4 На день відкриття спадщини заповіт не змінений і не відмінений. Заповіт посвідчений секретарем виконкому депутатів трудящих Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6, зареєстровано в реєстрі за № 21 (а.с. 12).

Факти, що ОСОБА_3, яка померла 05.12.1982 року в м. Гнівань Тиврівського району була рідною бабою заявника,

що заповіт нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради ОСОБА_6, 29 червня 1982 року і зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 21, складений на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від імені ОСОБА_7 складено ОСОБА_3

та що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № 362, яке видане виконкомом Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 25 жовтня 1991 року, відповідно до рішення Тиврівської районної ради народних депутатів № 143 від 21 липня 1988 року і розташоване в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області по вулиці Миру 26 а, зареєстроване в КП «ВООБТІ» на ім'я ОСОБА_7, дійсно належало ОСОБА_3

стверджується свідоцтвом про народження заявника, згідно якого, його батьком вказаний «Желіховський Микола Никифорович» (а.с.8);

витягами з погосподарських книжок Ворошилівської сільської ради за 1947- 1949 роки, 1950-1952 роки, (а.с.18-19), виходячи з змісту яких, ОСОБА_8 (Якубівна) -голова двору була матір'ю ОСОБА_5;

вищевказаним заповітом, складених на користь заявника і ОСОБА_4 в якому вказано, що «майно заповідаю внукові» (а.с. 12);

довідкою виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради № 500 від 28 жовтня 2017 року (а.с. 16), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 13 лютого 2018 року (а.с.17), із змісту яких вбачається, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті проживала разом з ОСОБА_2 однією сім'єю, він - її онук і прийняв спадщину після її смерті;

довідками виконавчого комітету Ворошилівської сільської ради №№ 497- 499 від 28 вересня 2017 року, згідно яких, згідно по господарського обліку за ОСОБА_3 рахується житловий будинок в с. Ворошилівка, по вул.. Миру, 26а, вона є останнім членом колгоспного двору (а.с. 13-15);

копією актового запису про смерть та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть ОСОБА_3, яка померла 05.12.1982 року, відповідно до яких, прізвище померлої та особи, яка залишила вищевказаний заповіт та яка записана головою колгоспного двору згідно вищевказаного свідоцтва про право власності різняться в одну букву, ім'я співпадають, а по-батькові співзвучні, а також показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Свідок ОСОБА_10 показала, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, з народження. ОСОБА_3 проживала в с. Ворошилівка, 26а, тривалий час. Інших осіб з такими даними в с. Ворошилівка не було. ОСОБА_3 бабушка ОСОБА_2 Його батько -ОСОБА_5 був сином ОСОБА_3 Його батько помер до смерті матері. У неї був син ОСОБА_11, який помер раніше ОСОБА_5. На момент смерті вона одружена не була. Будинок по вул.. Миру, 26а, в с. Ворошилівка - це її будинок. Вона за життя склала заповіт на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 це їй відомо з її слів. Приблизно за рік до її смерті ОСОБА_2 забрав її до себе додому в м. Гнівань і доглядав її і поховав. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 лише вдвох, інших дітей у батьків не було.

Свідок ОСОБА_9 показала, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_3 на час смерті проживала у онука ОСОБА_2 в м. Гнівань, не менше року перед смертю. Він її забрав, оскільки вона була похилого віку, потребувала догляду. Він її доглядав та поховав. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 одна і та ж особа- бабушка ОСОБА_2 і ОСОБА_4 Їх батько ОСОБА_12 був сином ОСОБА_3. Перед тим, ОСОБА_3 проживала в ІНФОРМАЦІЯ_5, у власному будинку.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 81, 89, 315, 319 ЦПК України,

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, щоЖеніховська ОСОБА_13, яка померла 05 грудня 1982 року в місті Гнівань Тиврівського району Вінницької області, була рідною бабою ОСОБА_2.

Встановити факт, що заповіт, нотаріально посвідчений виконавчим комітетом Ворошилівської сільської ради депутатів трудящих Тиврівського району Вінницької області в особі секретаря виконкому Ворошилівської сільської ради депутатів трудящих Тиврівського району Вінницької області ОСОБА_6 29 червня 1982 року і зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 21, на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від імені ОСОБА_7 складено ОСОБА_3.

Встановити факт, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння № 362, яке видане виконкомом Ворошилівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 25 жовтня 1991 року, відповідно до рішення Тиврівської районної ради народних депутатів № 143 від 21 липня 1988 року, яке розташоване в селі Ворошилівка Тиврівського району Вінницької області по вулиці Миру 26 а, зареєстроване в КП «ВООБТІ» на ім'я ОСОБА_7, дійсно належало ОСОБА_3, яка померла 05 грудня 1982 року в місті Гнівань Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 23 липня 2018 року.

Суддя:ОСОБА_14