_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/520/381/18
УХВАЛА

16.11.2018 року м. Одеса

Cуддя Київського районного суду м. Одеси Салтан Л.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (м. Одеса, вул. Юхима Геллера (Жовтневої революції), буд. 94-А) до ОСОБА_2 (м. Одеса, вул. Юхима Геллера (Жовтневої революції), буд. 94-А) про визнання договорів дарування недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким: визнати недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями за № 94-А, по вул. Жовтневої революції, у м. Одесі; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, площею 0,0349 га, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Жовтневої революції, буд. 94-А.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14 листопада 2018 року зазначена позовна заява передана судді Салтан Л.В.

Того ж дня, позивача ОСОБА_1 надала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на будинок з надвірними спорудами та на земельну ділянку, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Жовтневої Революції, 94-А.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року 3674-VІ, за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову, судовий збір сплачується у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати за кожну вимогу.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір», суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку з цим суд повинен перевірити, щоби платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами). Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України.

Позивач ОСОБА_3 не надав підтвердження щодо сплати судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

У звязку з чим, суддя вважає, що заява про забезпечення позову не відповідає ст. 151 ЦПК України, у звязку з чим, слід цю заяву повернути.

Керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 (м. Одеса, вул. Юхима Геллера (Жовтневої революції), буд. 94-А) до ОСОБА_2 (м. Одеса, вул. Юхима Геллера (Жовтневої революції), буд. 94-А) про визнання договорів дарування недійсними повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Салтан Л. В.