ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 398/3622/17

провадження № 22-ц/781/739/18

Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1

Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

секретар судового засідання Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року за позовом ОСОБА_2 до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про зобовязання здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» (ОКВП «Дніпро-Кіровоград») про зобовязання здійснити перерахунок оплати за послуги з водопостачання по особовому рахунку № 46337 з нарахування по нормам на нарахування по показникам лічильника, виходячи з обємів фактично використаної води.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та користується за вказаною адресою послугами водопостачання, які надає ОКВП «Дніпро-Кіровоград». В будинку встановлено лічильник марки ЛК-15, заводський номер 5204130, облік показників якого ведеться по особовому рахунку № 47336. 16.08.2017 року Державним підприємством «Кіровоградський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» було проведено повірку вказаного лічильника, визнано його придатним. Покази лічильника склали 265,819 куб.м. Як було повідомлено позивача в Олександрійському ВКГ по особовому рахунку № 47336 обліковується заборгованість 1136 грн. Після відвідування ним Олександрійського ВКГ сума заборгованості зменшена до 837 грн.

25.09.2017 року він звернувся зі скаргою до відповідача, а 12.10.2017 року отримав лист в якому зазначено, що через несвоєчасно проведену повірку лічильника нарахування йому проведено відповідно до норм водоспоживання та тарифів на вказані послуги. Про те, що лічильник за адресою вул. Елеваторна, 7, в м. Олександрії потребує чергової повірки, йому повідомив спеціаліст водоканалу по телефону 10.08.2017 року.

11.08.2017 року він звернувся із заявою на імя директора з проханням провести повірку лічильника. Будь-які інші листи (телефонні повідомлення) на цю адресу не надходили. 14.08.2017 року лічильник було демонтовано, а 18.08.2017 року проведено монтаж лічильника та його опломбування. Відповідачем неправомірно здійснено нарахування оплати за послуги водопостачання згідно норм споживання води в період з травня по серпень 2017 року.

Відповідачем подано заперечення на позовну заяву і зазначено, що власником будинку № 7 по вул. Елеваторній у м. Олександрія Кіровоградської області рахується ОСОБА_3. Даний будинок обладнаний водолічильником ЛК-15, заводський номер 5204130, по якому ведеться облік показників по особовому рахунку № 47335, що відкритий на імя ОСОБА_3 за укладеним між ними договором про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення № 18262 від 02.08.2010 року.

25.04.2017 року абоненту ОСОБА_3 направлявся поштою рекомендований лист-повідомлення № 2 про необхідність забезпечення доступу представнику підприємства для повірки лічильника 12.05.2017 з 08.00 до 17.00. ОСОБА_3, отримавши 07.05.2017 року повідомлення ОКПВ «Дніпро-Кіровоград», не надала доступу представнику водоканалу до лічильника та не повідомила причину надання доступу, отже, повірка своєчасно проведена не була. В період по закінченню другого кварталу 2017 року з 01.07.2017 року по 18.08.2017 року абоненту проводилось нарахування розміру плати за нормою водоспоживання.

Позивачем було подано відповідь на заперечення, відповідно до якої укладення договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води № 18262 02.08.2010 року з ОСОБА_3 не було можливим, оскільки остання померла 12.07.2008 року. Повідомлення № 2 про повірку водолічильника ОСОБА_3 отримати не могла.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року позов задоволено. Зобовязано обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (, м. Кропивницький, сул. Соборна, 19а) здійснити ОСОБА_4 (паспорт серії ЕА 938218, виданий 11 червня 2002 року Олександрійським МВ УМВС Країни в Кіровоградській області, м. Олександрія, вул. Елеваторна, 7), перерахунок оплати за послуги з водопостачання по особовому рахунку № 46337 з нарахування по нормам на нарахування по показникам лічильника, виходячи з обємів фактично використаної води. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачем ставиться питання про скасування судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначено, що суд першої інстанції неповно зясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

Відповідач вважає, що суд неправильно застосував норму ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Позивач не є споживачем підприємства послуги з водопостачання та водовідведення, тому що договір на надання житлово-комунальних послуг з між ними не укладено. Судом не враховано, що підприємство не знало, що ОСОБА_3.Г., з якою укладався договір померла і вказана обставина стала відома підприємству в засіданні суду, оскільки ОСОБА_2 не повідомляв про зміну складу сім'ї, не звертався до підприємства про переоформлення особового рахунку 47336 на своє імя, як того вимагає п. 29 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Позивач продовжував оплачувати послуги за квитанціями від імені померлої особиОСОБА_3

Відповідач не погоджується, що подана заява до нотаріальної контори підтверджує те, що ОСОБА_2 єдиний власник та спадкоємець прав померлого власника квартири по вул. Елеваторна, 7, що обладнана водолічильником, так як у встановленому законом порядку ОСОБА_2 з 2008 року не зареєстрував право власності і на теперішній час у нього відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Звертає увагу у скарзі, що нормами матеріального права не передбачено, що нарахування розміру плати повинно братися до уваги за показники пізніше повіреного лічильника, який своєчасно не пройшов державну повірку, тому безпідставним є зобов'язання провести перерахунок за показниками водолічильника за весь час після настання строку повірки до її проходження.

Учасники справи в судове засідання не зявились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін та інших осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який є споживачем послуг з водопостачання, про необхідність надання доступу до лічильника 12.05.2017 року не був належним чином повідомлений, вина споживача у несвоєчасній повірці вказаного вимірювального засобу не встановлена, тому у ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відсутні правові підстави для нарахування плати за нормою водоспоживання в порядку, передбаченому п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 (Революціонерів Воробйових), 7, що підтверджується відміткою про його реєстрацію в паспорті та копією довідки про склад сімї № 252 від 20.10.2017 року (а.с.2, 46).

За вказаною адресою послуги водопостачання надаються обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград», що визнано та не заперечувалось сторонами.

Даний будинок обладнаний водолічильником холодної води типу ЛК-15, заводський номер 5204130. Особовий рахунок № 47336 за вказаною адресою відкритий на ОСОБА_3 (а.с.27).

Особа, з якою за твердженням відповідача укладено договірпро надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 02.08.2010 року (а.с.26), - ОСОБА_3 померла 12.07.2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 14.07.2008 року серії 1-ОЛ № 072568 (а.с.5).

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Встановлено, що за послуги водопостачання за особовим рахунком № 47336 до спірного періоду здійснювалась оплата на розрахунковий рахунок відповідача, що не заперечувалось його представником.

Згідно довідки про склад сімї № 252 від 20.10.2017 року єдина особа, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3, - ОСОБА_2 (а.с.46), останнім здійснюється оплата за отримані послуги водопостачання, тому відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» він є споживачем комунальних послуг, які надаються ОКВП «Дніпро-Кіровоград» за вказаною адресою.

Встановлено, що у договорі про надання послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення № 18262 (а.с.26) підпис ОСОБА_5 відсутній, остання померла 12.07.2008 року, за таких обставин суд дійшов правильного висновку, що даний договір з ОСОБА_3 02.08.2010 року не укладався.

Позивач прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, про що ним було подано заяву до нотаріуса (а.с.58), проте документи про право власності в порядку спадкування на будинок № 7 по вул. Елеваторній м. Олександрія не оформив, що відповідно до ст. 1296 ЦК України не позбавляє його права на спадщину .

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач є споживачем комунальної послуги, яку надає ОКВП «Дніпро-Кіровоград», оскільки між позивачем і відповідачем існують фактичні договірні відносини щодо надання комунальної послуги з водопостачання холодної води та водовідведення. Письмовий договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення між сторонами не укладено. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не дає підстав вважати, що у ОСОБА_2 відсутнє право для звернення до суду з даним позовом, оскільки він фактично користується послугами, які надаються відповідачем, та оплачує їх вартість.

14.08.2017 року, на підставі заяви ОСОБА_2, водолічильник марки ЛК-15 заводський номер 5204130 було демонтовано відповідачем, 18.08.2017 року проведено монтаж повіреного лічильника та його опломбування, що підтверджується копіями актів № 11 від 14.08.2017 року та № 11 від 18.08.2017 року, покази лічильника після повірки становили 00265 м. куб. (а.с.3,4).

У період з 01.07.2017 року по 18.08.2017 року по особовому рахунку № 47335 ОКВП «Дніпро-Кіровоград» проводилось нарахування розміру плати за нормою водоспоживання, а не за показниками лічильника.

Нарахування відповідачем за послуги водопостачання за нормою водопостачання обумовлювалось тим, що ОСОБА_6, будучи належним чином повідомленою, не надала доступ представнику підприємства до лічильника 12.05.2017 року, в результаті чого повірка лічильника відбулася несвоєчасно.

Проте, такі твердженнями відповідача є безпідставними.

Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», як виконавець послуг з водопостачання та водовідведення, контролює міжповіркові інтервали та інформує споживача про необхідність виконання періодичної повірки лічильника.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, покладається на субєктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Порядок подання таких засобів на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, а також порядок оплати за періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою КМУ від 08.07.2015 № 474, виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки засобу вимірювальної техніки або протягом трьох робочих днів з дня отримання відомостей про необхідність його ремонту інформує про це споживача шляхом надсилання повідомлення за формою згідно з додатком 1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в інший спосіб, що підтверджуватиме отримання його споживачем.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25.04.2017 року на імя ОСОБА_6 на адресу м. Олександрія, вул. Елеваторна, 7, відповідачем було направлено рекомендований лист, номер повідомлення 98932, із зазначенням в реєстрі рекомендованих листів дати зняття лічильника «12.05.2017 року» (а.с. 28).

Однак, із вказаного реєстру неможливо встановити зміст відправленого рекомендованого листа.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів щодо направлення на імя споживача повідомлення за формою згідно з додатком 1 до вказаного Порядку подання засобів вимірювальної техніки на періодичну повірку, обслуговування та ремонт. Зазначення у реєстрі рекомендованих листів дати зняття лічильника не є належним доказом факту надіслання саме повідомлення про необхідність повірки лічильника у встановленій законодавством формі.

Відповідно до копії списку № 621 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поданих в ОСОБА_7 МВПЗ, лист ОСОБА_6, номер відправлення 243 отримано 08.05.2017 року (а.с.29).

Суд першої інстанції правильно оцінив і не взяв до уваги вказаний документ, наданий відповідачем на підтвердження отримання рекомендованого листа, оскільки належним доказом отримання адресатом такого листа є його власноручний підпис про це на повідомленні про вручення. В даному випадку у дослідженому списку напроти прізвища ОСОБА_6 міститься дата 08.05.2017 року та підпис невідомої особи., що не доводить факту отримання позивачем рекомендованого листа.

У п. 7 вищезазначеного Порядку виконавець не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки інформує про це споживача.

Даною правовою нормою чітко регламентовано строки інформування споживача, фраза «не пізніше ніж за місяць до настання строку проведення періодичної повірки» не дає змоги зробити висновок, що повірку може бути проведено протягом місяця після інформування про це споживача, на чому наполягає відповідач, а чітко вказує, що проведенню повірки не пізніше ніж за місяць передує повідомлення про це споживача.

Відповідач стверджує, що рекомендований лист з повідомленням про проведення повірки відправлено на адресу м. Олександрія, вул. Елеваторна, 7, 25.04.2017 року, в той же час, нарахування розміру плати за послуги водопостачання за нормою водопостачання відповідачем обумовлює тим, що споживач не надав доступ представнику підприємства до лічильника 12.05.2017 року, в результаті чого повірка лічильника відбулася несвоєчасно.

Направлення листа 25.04.2017 року, як стверджує відповідач, повідомленням про необхідність надання доступу до лічильника 12.05.2017 року, завідомо порушує вимоги п. 7 Порядку щодо строків.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивача не було належним чином повідомлено про необхідність надання доступу до лічильника 12.05.2017 року, несвоєчасна повірка вказаного вимірювального засобу відбулась не з вини останнього, за таких підстав у ОКВП «Дніпро-Кіровоград» відсутні правові підстави для нарахування плати за нормою водоспоживання згідно п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630.

Оскаржене рішення суду першої інстанції містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідає вимогам статей 263-265 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

ЄСПЛ вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд Кіровоградської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня їїприйняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення (постанову) складено 29 травня 2018 року.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: Л.М. Дьомич

ОСОБА_7