Справа № 464/5235/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/4824/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 червня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

У травні 2017 року ОСОБА_2, який є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №464/5235/13-ц, виданого Сихівським районним судом м. Львова 01.02.2017 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та скасувати всі заходи примусового виконання, які були вжиті державним виконавцем при примусовому виконанні виконавчого листа.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12.06.2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив заявник ОСОБА_2, просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та постановити нову ухвалу, якою його заяву задовольнити.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що у рішенні Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2016 року вказується, що рішення суду не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому і виконавчий лист, виданий судом на підставі цього рішення, не підлягає примусовому виконанню. Апелянт вважає, що суд не мав правових підстав видавати виконавчий лист.

В судове засідання учасники справи не зявились, про час і місце розгляду справи всі були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку (а.с.72-75), клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Частиною четвертою статті 369 ЦПК України, у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, було передбачено, що суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 є боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №464/5235/13-ц, виданого Сихівським районним судом м. Львова 01.02.2017 року, про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру №АДРЕСА_1, загальною площею 59,4 кв.м, житловою площею 42,4 кв.м, що належить ОСОБА_2, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1301/0308/71-035 від 26.03.2008 року, що станом на 01.03.2013 року складає 666097,38 грн., з яких: заборгованість за кредитом 623821,68 грн.; заборгованість по відсотках 31370,45 грн., пеня 10905 грн., шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за ціною, встановленою за згодою іпотекодержателя та іпотекодавця в договорі іпотеки, що становить 502770 грн. 38 коп., або на підставі оцінки майна субєкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Вказаний виконавчий лист виданий судом на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 22.12.2016 року.

Окрім викладеного вище, в резолютивній частині рішення Апеляційний суд зазначив, що рішення не підлягає виконанню на час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

12.05.2017 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище виконавчим листом.

29.05.2017 року державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, вказаною нормою Закону України «Про виконавче провадження» визначено дії державного виконавця у разі надходження на виконання виконавчого документу, який не може бути виконаний через встановлену законом заборону щодо звернення стягнення на майно боржника, зокрема, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Враховуючи викладене й те, що виконавчий лист було видано судом на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, у добровільному порядку виконавчий лист боржником виконано не було, але існує встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно боржника, у звязку з чим виконавчий лист повернуто державним виконавцем стягувачу без виконання, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених процесуальним законом підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, судом першої інстанції не допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування оскаржуваної ухвали, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення заяви, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2залишити без задоволення.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 червня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_4