Справа № 715/1004/18
Провадження № 2/715/436/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Цуренка В.А.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про виділ в натурі частки земельної ділянки, що є у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 вересня 2013 року померла ОСОБА_6. Після її смерті, ОСОБА_4, ОСОБА_7, та ОСОБА_2 була успадкована земельна ділянка з кадастровим номером :01:004:0503, загальною площею 0,2305 га. Дана земельна ділянка була успадкована ними, та зареєстрована в реєстрі, як земельна ділянка, що належить спадкоємцям на праві спільної часткової власності. Такий порядок визначений ст. 87 Земельного кодексу України. 24 жовтня 2017 року співвласник ОСОБА_7 помер. Відповідно до Заповіту від 09.06.2016 року все майно ОСОБА_7 після його смерті має перейти на користь його дружини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадковому майні після смерті ОСОБА_7 немає, тому відповідачем у даній справі зазначена гр. ОСОБА_5 Сторони по справі набули право власності на дану земельну ділянку в законний спосіб, в порядку ст. 87 Земельного кодексу України. При цьому, в Державному реєстрі Речових прав на нерухоме майно зазначено, що розмір часток, що належить співвласникам складає 1/3. На даний момент відповідач ОСОБА_2 перешкоджає ОСОБА_4 користуватись земельною ділянкою тому вона позбавлена можливості реалізовувати своє право власності. Вважає, що дії відповідача суперечать вимогам ст. 88 Земельного кодексу України та ст. 358 ЦКУ. Також дії Відповідача ОСОБА_2 суперечать вимогам ст. 90 Земельного Кодексу України та відповідно він порушує права позивачки, як співвласника даної земельної ділянки. Шляхом переговорів нам сторонам не вдалося установити порядок володіння, користування, розпорядження належної земельної ділянки.

Ще за життя матері, сторони звернулись до експертної установи, та розробили проект розподілу даної земельної ділянки. В добровільному порядку їм не вдалося розподілити земельну ділянку згідно з розробленим проектом розподілу. З врахуванням розробленого проекту розподілу, виникла необхідність в судовому порядку визначити, що ОСОБА_4 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,0957 га. Після успадкування земельної ділянки її місце розташування та фізичні розміри не змінились. Необхідності розробити новий план розподілу на час звернення з позовною заявою немає. Просить, виділити в натурі на її імя із земельної ділянки площею 0,2305 га., розташованої по вулиці Сагайдачного, №85 в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області з кадастровим номером :01:004:0503 земельну ділянку площею 0,0957 га., визначену на проекті розподілу цифрою 1.

05 грудня 2018 року ОСОБА_4 направила до суду уточненні позовні вимоги, в який просить суд, виділити в натурі на її імя із земельної ділянки площею 0,2305 га., розташованої по вулиці Сагайдачного, №85 в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області з кадастровим номером :01:004:0503 земельну ділянку площею 0,0768 га., визначену на проекті розподілу цифрою 1, припинивши право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0503.

11 грудня 2018 року ОСОБА_4 направила до суду уточненні позовні вимоги, в який просить суд, виділити в натурі на її імя із земельної ділянки площею 0,2305 га., розташованої по вулиці Сагайдачного, №85 в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області з кадастровим номером :01:004:0503 земельну ділянку площею 0,0768 га. вартістю 43948,67 грн., визначену на проекті розподілу цифрою 1, припинивши право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0503.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтвердив обставини викладені в позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_3 не заперечували проти задоволення позову, підтвердивши обставини викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, хоча належними чином повідомлялася про час і місце розгляду справи і не заявила клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що всім сторонам по справі належить по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,2305 га, розташованої по вул. Сагайдачного, 85, в с. Чагор, Глибоцького району, Чернівецької області з кадастровим номером :01:004:0503, що сторони успадкували після смерті їх матері ОСОБА_8, яка померла 26 вересня 2013 року, що визнається сторонами та підтверджується витягом з Державного реєстру речових прпав на нерухоме майно.

Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-МИ №180120 ОСОБА_7, помер 22 жовтня 2017 року в м. Чернівці.

Згідно заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області 09 червня 20016 року ОСОБА_7 заповів все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складало ОСОБА_5.

Відповіднодо свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 липня 2018 року ОСОБА_9 є спадкоємницею за заповітом після смерті ОСОБА_10

Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав не заборонених законом.

Згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (ОСОБА_9, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, відповідно до якого закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Судом встановлено, що відповідно до проекту розподілу земельної ділянки в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, зазначеного в технічній документації № ТД 28.8.2152 від 28 серпня 2018 року, виділити 1/3 частину спірної земельної ділянки позивачу є можливим.

Враховуючи встановлені обставини справи, наявність технічної можливості виділити частину спірної земельної ділянки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині виділу позивачу 1/3 частин земельної ділянки.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Згідно ч.4 ст. 88 ЗК України, учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 364 ЦК України, керуючись ст. ст. 3-13,19,76-81,89,259,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Уточненні позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Виділити в натурі на імя ОСОБА_4 із земельної ділянки площею 0,2305 га., розташованої по вулиці Сагайдачного, №85 в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області з кадастровим номером :01:004:0503 земельну ділянку площею 0,0768 га. вартістю 43948,67 грн., визначену на проекті розподілу цифрою 1 відповідно до технічної документації № ТД 28.8.2152 від 28 серпня 2018 року, припинивши право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0503.

Повний текст судового рішення виготовлено 11 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

СУДДЯ: