УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/4280/18

Провадження № 2/638/3015/18

23.08.2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

за участю секретаря Скрипаченко В. Р.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним на частку квартири,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним на частку квартири.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.04.2018 року заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково: до вирішення спору по суті та набранням рішення у справі законної сили заборонено ОСОБА_2 та іншим особам чи органам здійснювати дії, спрямовані на відчуження (зміну власника) нерухомого майна, а саме 2/3 часток квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, у задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

22.08.2018 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із клопотанням про зустрічне забезпечення позову, згідно якого просить суд застосувати у справі зустрічне забезпечення в розмірі 693333 грн. 33 коп., які позивач повинен внести на депозитний рахунок суду. Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що ще до подання позову вона мала намір разом з онукою розміняти спірну квартиру або продати та придбати дві. Розмін квартири був обумовлений тією обставиною, що онука проживає однією сімєю разом з чоловіком, з яким у відповідача склалися неприязні стосунки. В квітні вони знайшли покупця і одночасно знайшли продавців двох квартир за прийнятну для них ціну, однак укладення правочинів зірвалося через винесення ухвали про забезпечення позову. Оскільки в неї склалися неприязні стосунки з співмешканцем онуки, вона вимушена постійно підшукувати для себе житло, що повязано з постійними переїздами, транспортними витратами, витратами на оплату житла, при цьому вона повинна сплачувати житлово-комунальні послуги за спірну квартиру.

Ознайомившись із заявою про зустрічне забезпечення, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

У пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року роз'яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Зазначений підхід має бути застосований і при розгляді питання про застосування зустрічного забезпечення позову.

Відповідно до статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

З аналізу наведеної норми слідує, що критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову.

При вирішенні питання про застосування зустрічного забезпечення позову зясуванню підлягає можливість завдання збитків особі, яка не повинна бути абстрактною і має бути ретельно досліджена судом з урахуванням існування обставин на час розгляду справи, підтверджених належними та достатніми доказами, які б давали суду підставу обґрунтовано стверджувати про таку можливість з урахуванням заходів забезпечення позову.

Застосування судом зустрічного забезпечення має на меті урівноважити інтереси сторін при вжитті заходів забезпечення позовних вимог.

Відповідно до частини 5 статті 154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи та має бути співмірним із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, із заяви відповідача ОСОБА_2 вбачається, що в якості підтвердження обґрунтування заяви про зустрічне забезпечення позову вона додає копію договору про наміри від 03.04.2018 року та копію попереднього договору від 26.04.2018 року, що укладені між ОСОБА_2, ОСОБА_4 з однієї сторони та ОСОБА_6 з другої сторони, тобто докази, що підтверджують наміри укладення договорів купівлі-продажу чи міни обєкта нерухомого майна, проте ці договори є копіями та не засвідчені у визначеному законом порядку, а тому не можуть бути письмовими доказами в розумінні статті 95 ЦПК України.

Окрім того, доказів підшукування житла, постійних переїздів, транспортних витрат, витрат на оплату житла, про які йде мова в клопотанні, заявником не надано, як і не надано доказів вартості обєкту нерухомого майна, а її твердження про те, що спірна квартира складає близько 1040000 грн. не підтверджено належними та допустимими доказами в розумінні ст. 77-78 ЦПК України.

Встановивши, що відповідачем ОСОБА_2 не підтверджено можливість завдання їй збитків забезпеченням позову, за відсутності наданих відповідачем належним чином засвідчених доказів про вчинення нею дій щодо продажу/міни забезпеченого майна та доказів неможливості вчинення таких правочинів у звязку із забезпеченням позову шляхом заборони здійснювати дії, спрямовані на відчуження нерухомого майна, ненаданням доказів вартості спірного майна, у звязку з чим і визначенням розміру зустрічного забезпечення, суд приходить до висновку про неможливість застосування зустрічного забезпечення.

З огляду на викладене, доводи відповідача є необґрунтованими, а тому у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 154, 260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_4, приватний нотаріус ХМНО ОСОБА_5 про визнання договору дарування недійсним на частку квартир відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до або через Дзержинський районний суд м. Харкова в пятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Головуючий: