УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 серпня 2018 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Каліщук А.А. вивчивши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Разом з тим, позивач подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не отримує інших доходів, окрім державної соціальної допомоги у розмірі 860 грн. на місяць, у звязку із чим перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Згідно з ст. 8 Закону України ,,Про судовий збір та ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. На тій же підставі суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ,,Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17 жовтня 2014 року єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В клопотанні про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 вказала, що вона не отримує доходів, оскільки перебуває у відпустці по догляді за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому знаходиться в скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір при зверненні з позовною заявою до суду.

З матеріалів клопотання та позовної заяви встановлено, що ОСОБА_2 до клопотання додано довідку із Управління соціального захисту населення Іваничівської районної державної адміністрації про отримання щомісячної одноразової допомоги при народженні дитини в сумі 860 грн. щомісячно та довідку із Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків та довідку із Пенсійного фонду України, щодо індивідуальних відомостей про застраховану особу з останніми відомостями про сплату відрахувань до пенсійного фонду України за перод 2014-2018 роки.

Однак вказані документи не є такими, що об»єктивно підтверджують майновий стан позивача та не доказують, що майновий стан позивача на даний час у повному обсязі чи частково перешкоджає сплату ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

За таких обставин, суд позбавлений можливості оцінити майновий стан позивача, а тому не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки звільнення від сплати судового збору допускається лише у виключних випадках. При цьому, суд бере до уваги, що звільнення від сплати судового збору є правом, а не обовязком суду.

Відсутність у позивача ОСОБА_1 пільг щодо сплати судового збору ніяким чином не порушує положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Враховуючи встановлений законом обовязок сплатити судовий збір та відсутність у ОСОБА_1 пільг щодо його сплати, приходжу до висновку, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами позивача стосовно можливості звернення до суду у даній справі дотримано.

Оскільки відсутні встановлені законом підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, тому клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Таким чином, беручи до уваги те, що на час подання до суду вищезазначеного позову позивачем ОСОБА_1 не сплачено судовий збір, що є порушенням положень ч.4 ст.177 ЦПК України, де зазначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, вважаю за необхідне залишити позов без руху, надавши позивачеві строк для оплати заявлених вимог судовим збором.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно з п.п.3 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу справляється судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 704,80 грн.

Отже, позивачеві ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання до суду даного позову у розмірі 704,80 грн. за наступними реквізитами.

Реквізити рахунку для оплати судового збору: р/р 3003, отримувач Володимир-Волинське УК/м. Володимир-Волинський/ 22030101, код отримувача 37950294, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення зазначених недоліків позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу слід залишити без руху та розяснити, що у випадку неусунення недоліків у визначений суддею час позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись керуючись ст. 136 ЦПК України, ст. 8 Закону України ,,Про судовий збір, ч.1 ст.185 ЦПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який становить пять днів з дня вручення їй ухвали про залишення позовної заяви без руху та протягом цього строку надати суду квитанцію про сплату судового збору.

Розяснити позивачу, якщо він не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, то заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук