Ухвала

05 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 2012/8618/2012

провадження № 61-46069ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства «Харківський коксовий завод», приватного акціонерного товариства «Термолайф», Харківської міської ради, Державної служби геології та надр України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства екології та природних ресурсів України, Прокуратури Харківської області, Державної екологічної інспекції у Харківській області, Жовтневої районної державної адміністрації Харківської міської ради, Головного управління Державної фіскальної служби Харківської області, Головного управління Держсанепідслужби у Харківській області, Головного управління державної служби надзвичайних ситуацій у Харківській області, Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, Харківського національного медичного університету, структурний підрозділ Науково-дослідний інститут гігієни праці та професійних захворювань, Департаменту охорони здоров'я Харківської обласної державної адміністрації, Департаменту охорони здоров'я Харківської міської ради Харківської області, Комунального закладу охорони здоров'я Харківська міська поліклініка № 22, Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи, Державного підприємства «Гіпрококс», ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, директора Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації ОСОБА_17, заступника директора Департаменту екології та природних ресурсів Харківської державної адміністрації ОСОБА_18, судді Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_19, судді Харківського окружного адміністративного суду ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 про відшкодування шкоди здоров'ю,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року в задоволені заяви ОСОБА_1 про залучення до справи співпозивачем відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на зазначену ухвалу їй повернуто.

17 жовтня 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 та ОСОБА_2 направили касаційну скаргу на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою в частині оскарження ОСОБА_1 ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року, а також у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою в частині оскарження ОСОБА_2 ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 27 липня 2018 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень текст оскаржуваної ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року надіслано судом до Реєстру в день її постановлення - 21 серпня 2018 року.

Оскільки питання про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 розглянуто без її повідомлення, строк касаційного оскарження ухвали апеляційного суду обчислюється з дня складення повного її тексту - 21 серпня 2018 року, а останній день такого строку припадає на 20 вересня 2018 року.

У частині другій статті 390 ЦПК України зазначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За змістом положень частини п'ятої статті 272 ЦПК України якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 посилалася на те, що копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 21 серпня 2018 року отримала 17 вересня 2018 року.

Однак наведені підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки ОСОБА_1 не надала доказів дати отримання копії оскаржуваної ухвали апеляційного суду або доказів на підтвердження того, що ухвалу суду апеляційної інстанції було несвоєчасно отримано внаслідок порушення судом порядку вручення копії судового рішення, передбаченого статтею 272 ЦПК України.

При цьому у касаційній скарзі не зазначено обставин, які перешкоджали ОСОБА_1 вжити всіх можливих заходів для отримання інформації про рух справи у період з 21 серпня 2018 року до 17 вересня 2018 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

З огляду на викладене заявнику необхідно навести підстави для поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року з наданням відповідних доказів.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми Закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

При цьому касаційна скарга містить посилання на те, що за подання касаційної скарги у справах про корупційні правопорушення та порушення, пов'язані з корупцією, не сплачується судовий збір. Однак справа, у якій постановлено оскаржувану ухвалу апеляційного суду, не є справою про корупційне правопорушення чи порушення, пов'язане з корупцією, а тому ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги на ухвалу ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2018 року визначено в розмірі 1 762,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який необхідно сплатити ОСОБА_1 становить 352,40 грн (1 762,00 грн Х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Проте у касаційній скарзі усупереч вимогам пункту першого частини другої статті 392 ЦПК України зазначено неправильне найменування суду, до якого подається скарга.

Крім того, пунктом 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі має бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Згідно зі статтею 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просила:

- відкрити провадження за касаційною скаргою на ухвали судів першої та апеляційної інстанції, постановлені із порушенням антикорупційного та антидискримінаційного законодавства:

- визнати незаконною ухвалу від 27 липня 2018 року із обмеженням суддею ОСОБА_26. конституційного права заявників на доступ до правосуддя у стані неврегульованого реального конфлікту інтересів із заявником відповідно до вимог статті 67 антикорупційного закону, статей 14, 15 антидискримінаційного закону;

- визнати незаконною ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року через пособництво цією ухвалою у прямій дискримінації права заявників на доступ до правосуддя;

- поновити право заявників на доступ до правосуддя в цивільному позові рішенням касаційного суду про залучення співпозивачами;

- відшкодувати заявникам нанесену суддею ОСОБА_26. моральну шкоду, спричинену створенням дискримінаційної перешкоди в доступі до правосуддя за допомогою службового становища судді у розмірі 50 000,00 грн кожній потерпілій від прямої дискримінації особі із подальшим регресом із винної особи на виконання вимог статті 68 антикорупційного закону, статті 15 антидискримінаційного закону;

- повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про вчинення корупційних порушень та порушень, пов'язаних із корупцією, суддею Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_26. (порушення заборон і обмежень, вчинені нею в нерегульованому реальному конфлікті інтересів із заявником в порушення підпункту 3 пункту 28 антикорупційного закону);

- передати матеріали про корупційні правопорушення посадової особи до Національної поліції для притягнення посадової особи судді ОСОБА_26. до адміністративної відповідальності за статтею 172-7 Кодексу про адміністративні правопорушення.

Однак викладене в прохальній частині не узгоджується з вимогами статті 409 ЦПК України щодо повноважень суду касаційної інстанції.

З огляду на викладене заявнику слід уточнити свої вимоги у прохальній частині касаційної скарги, зазначивши вимоги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, які передбачені статтею 409 ЦПК України.

Крім того, в порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

Також усупереч вимогам пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Згідно з частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене касаційну скаргу в частині оскарження ОСОБА_1 ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року необхідно залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведеніОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу в частині оскарження ОСОБА_1 ухвали Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько