Справа № 461/591/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/766/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року м.Львів

Справа № 461/591/13

Провадження № 252ц/783/766/18

Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.,

суддів Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.,

секретар Іванова О.О.

з участю ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Галицького районного суду м.Львова, постановлену у м.Львові 1 березня 2018 року (суддя Юрків О.Р.)

у справі

за заявою ОСОБА_2

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Галицького районного суду м.Львова від 9 серпня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Львівського державного університету внутрішніх справ, Виконавчого комітету Львівської міської ради, з участю третьої особи ОСОБА_7, про визнання незаконними та скасування рішень, ордера, зобов'язання до вчинення дій,-

встановила:

17 січня 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ та Виконавчого комітету Львівської міської ради, у якому просив визнати незаконним і скасувати рішення комісії по житлово-побутовій роботі про надання ОСОБА_7 трьохкімнатної квартири в будинку АДРЕСА_1 визнати незаконним та скасувати ордер Виконавчого комітету Львівської міської ради на вселення ОСОБА_7 у зазначену квартиру, зобов'язати Львівський державний університет внутрішніх справ надати йому спірну квартиру та ордер на вселення. Надалі уточнив позовні вимоги та просив визнати незаконним і скасувати спільне рішення засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ про надання ОСОБА_7 трьохкімнатної квартири в будинку АДРЕСА_1. Також, просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Виконкому Львівської міської ра про надання квартири черговику ОСОБА_7 із зобов'язанням відповідальних осіб Львівського державного університету внутрішніх справ при подальшому розподілі житла чітко і неухильно дотримуватись норм чинного в Україні житлового законодавства.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 9 серпня 2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2

29 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про перегляд рішення Галицького районного суду м.Львова від 9 серпня 2013 року за нововиявленими обставинами. Такими обставинами заявник вважає те, що ОСОБА_7 в контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним органом. Таким, чином на момент ухвалення рішення Галицьким районним судом м. Львова, про вищезазначені обставини не було відомо. Вважає, що у нього є підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Крім того, зазначає, що 16 червня 2015 року рішенням Галицького районного суду м. Львова було повністю задоволено його позов до Львівського державного університету внутрішніх справ про визначення дій неправомірними та встановлено, що ОСОБА_7 в контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які потребують поліпшення житлових умов, та у контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які користуються правом позачергового одержання житла, перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним органом. Тому протокол спільного засідання адміністрації та профкому Львівського державного університету внутрішніх справ № 8 від 7 листопада 2006 року та контрольний список від 27 квітня 2012 року визнано незаконними. 16 грудня 2015 року рішенням Апеляційного суду Львівської області дане рішення було скасоване частково та в цій частині ухвалене нове рішення, яким встановлено, що ОСОБА_7 у контрольному списку перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним органом. На думку заявника це є нововиявленою обставиною, яка має істотне значення для вирішення спору по суті. Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду Львівської області від 1 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення цього суду від 9 серпня 2013 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення його заяви. Нововиявленою обставиною вважає те, що ОСОБА_7 в контрольному списку працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, перебуває безпідставно з порушенням процедури прийняття рішення повноважним житловим органом. Таким, чином на момент винесення рішення Галицького районного суду м. Львова, про вищезазначені обставини не було відомо. Просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представники ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, просять апеляційну скаргу відхилити, ухвалу Галицького районного суду м.Львова залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи щодо наявності підстав перегляду рішення за нововиявленими обставинами; колегія суддів вважає, що заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами належить задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 9 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвлою Апеляційного суду Львівської області від 22 жовтня 2013 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_2 до Львівського державного університету внутрішніх справ, Виконавчого комітету Львівської міської ради, за участю третьої особи ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення комісії по житлово-побутовій роботі Львівського державного університету внутрішніх справ, скасування ордеру Виконавчого комітету Львівської міської ради, зобов'язання до вчинення дій.

У рішенні серед встановлених обставин зазначено, що згідно контрольних списків працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку за місцем праці, ОСОБА_7, перебуває у загальній черзі на отримання житла за № 15 з 2 червня 2006 року. З цього часу згідно контрольного списку працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, ОСОБА_7 перебуває за № 1 у пільговій (позачерговій) черзі. Згідно з протоколом № 5 від 2 серпня 2012 року засідання житлової комісії університету був визначений порядок розподілу житла, прийнято рішення про надання сім'ї ОСОБА_7 3-х кімнатної квартири із зняттям із квартирного обліку в позачерговому порядку. Це рішення погоджене адміністрацією та профкомом Львівського державного університету внутрішніх справ (спільне рішення від 19 листопада 2012 pоку) із відповідним зверненням до Львівської міську Ради народних депутатів.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Уп.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Є встановленим, що у квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Львівського державного університету внутрішніх справ, третя особа - ОСОБА_7, про визнання дій неправомірними.

В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 30 вересня 2005 року перебуває на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у Львівській міській раді і має право на забезпечення житлом у першочерговому порядку як науково-педагогічний працівник. Однак таке право порушено при розподілі квартир у Львівському державному університеті внутрішніх справ, зокрема, трикімнатну квартиру на вулиці Кривоноса, 3б у м. Львові отримав начальник відділу кадрового забезпечення університету ОСОБА_7, який перебував на квартирному обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов у Львівській міській раді з 2 червня 2006 року, у складі сім'ї батька-інваліда, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 у власній приватизованій трикімнатній квартирі. Вважав, що спірне житло повинно було надаватись йому, оскільки, впродовж 18 років проживав з дружиною та двома дітьми в гуртожитку Львівського державного інституту фізичної культури, у кімнаті площею 17 кв. м із загальними вигодами. Зазначав, що останні чотири роки проживає з дружиною та двома дітьми у орендованій квартирі, власного житла не має. Стверджував, що серед працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які потребують поліпшення житлових умов, він перший на отримання трикімнатної вартири, а не ОСОБА_7 Вважав, що протокол від 7 листопада 2006 року № 8 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету університету сфабрикований, оскільки такого засідання не було, він на ньому не був присутній, як і не були на ньому присутні особи, які у цьому протоколі зазначені. Незаконним також вважав і контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень від 27 квітня 2012 року.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 червня 2015 року позов задоволено. Ухвалено поновити ОСОБА_2 пропущений строк позовної давності. Визнано незаконним та скасовано протокол № 8 від 7 листопада 2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ. Визнано незаконним контрольний список працівників Львівського державного університету внутрішніх справ, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, від 27 квітня 2012 року.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 16 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітя 2016 року, рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 червня 2015 року скасовано в частині поновлення ОСОБА_2 пропущеного строку позовної давності та визнання незаконним і скасування протоколу № 8 від 7 листопада 2006 року спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ, в цій частині ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано протокол від 7 листопада 2006 року № 8 спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Львівського державного університету внутрішніх справ щодо: включення до контрольного списку працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді, ОСОБА_7 № 19 (зарахований на квартирний облік у Львівській міській раді 2 червня 2006 року); включення в контрольний список працівників університету, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, ОСОБА_7 № 2 (зараховано до пільгового списку у Львівській міській раді від 2 червня 2006 року). У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Заявник посилається на обставини, встановлені зазначеним судовим рішенням, як нововиявлені та такі, що є підставолю для перегляду рішення Галицького районного суду м.Львова від 9 серпня 2013 року.

Суд першої інстанції не перевірив чи встановлені судом обставини є істотними для справи, чи були вони відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, тобто чи є вони нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами 1 березня 2018 року, суд першої інстанції мотивував своє рішення з посиланням не на вимоги ст. 423 ЦПК України, а на ст. 361 цього Кодексу, якою були передбачені підстави перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами до 15 грудня 2017 року; що є порушенням норм процесуального права.

За правилами статті 425 ЦПК України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено чи ухвалено нове рішення. У випадку коли після перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку воно було залишено без змін, його перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами здійснюється судом першої інстанції, який ухвалив це рішення.

За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд відповідно до наданих йому повноважень має право постановити ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами без задоволення, постановленої з порушенням норм процесуального права, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, до повноважень якого законом віднесено вирішення цього питання. Нормами ЦПК України не передбачено права апеляційного суду приймати судове рішення про задоволення такої заяви і скасування рішення, ухваленого судом першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391, 423 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 1 березня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Галицького районного суду м.Львова.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Головуючий

Судді