21 травня 2018 року м.Київ
Деснянський районний суд міста Києва
під головуванням судді Бабко В.В.
за участю секретаря судового засідання Базік А.В.
за участю позивача ОСОБА_1
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 із позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2017року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Позивач ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 у встановлені терміни не повернув борг у зв'язку з чим, відповідно до п. 6 договору позики від 20.06.2017 року вважає, що стягненню підлягає сума боргу в розмірі 99 963,59грн, з яких: основний борг за договором позики - 56 217,10грн, інфляційне збільшення заборгованості - 2 923,26грн, 3% річних від простроченої суми - 823,23грн, пені 3% за кожен день прострочення - 40 000,00грн, та судові витрати у сумі 1000грн.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання 18.05.2018 року не з'явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, хоча відповідно до ст. 128 ЦПК України повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, однак судова повістка від відповідача повернулася до суду з відміткою - «за закінченням терміну зберігання». Відповідачем не подано заяви про розгляд справи за його відсутності та не подано відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
У зв'язку з чим, суд вважає за необхідне розглянути справу без участі відповідача, виходячи з вимог ст.128 ЦПК України та рішення Конституційного суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011, згідно яких в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема, позовна заява), вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши позивача, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені та підтверджені матеріалами справи наступні факти.
Відповідно до п.2 договору позики відповідач зобов'язується повернути позику позивачу в строк до 20.12.2017року за графіком:
-Перший платіж: сума, що підлягає поверненню повинна бути в національній валюті України гривні, та повинна бути еквівалентна сумі 350,00 доларів США, які позичальник повинен сплатити до 20 липня2017 року;
-Другий платіж: сума, що підлягає поверненню повинна бути в національній валюті України гривні, та повинна бути еквівалентна сумі 350,00 доларів США, які позичальник повинен сплатити до 20 серпня 2017 року;
-Третій платіж: сума, що підлягає поверненню повинна бути в національній валюті України гривні, та повинна бути еквівалентна сумі 350,00 доларів США, які позичальник повинен сплатити до 20 вересня 2017 року;
-Четвертий платіж:сума, що підлягає поверненню повинна бути в національній валюті України гривні, та повинна бути еквівалентна сумі 350,00 доларів США, які позичальник повинен сплатити до 20 жовтня 2017 року;
-П»ятий платіж: сума, що що підлягає поверненню повинна бути в національній валюті України гривні, та повинна бути еквівалентна сумі 350,00 доларів США, які позичальник повинен сплатити до 20 листопада 2017 року;
-Шостий платіж: сума, що підлягає поверненню повинна бути в національній валюті України гривні, та повинна бути еквівалентна сумі 350,00 доларів США, які позичальник повинен сплатити до 20 грудня 2017 року;
Відповідно до п.6 договору позики від 20.06.2017 року при неповерненні суми позики позикодавець вправі буде пред'явити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернути йому частину позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати за прострочення повернення позики пеню у розмірі 3% річних від суми неповерненої позики за кожен день прострочення. Сторона, винна в неповерненні чи несвоєчасному поверненні грошей, як і сторона, вина у відмові в прийнятті грошей після належного повідомлення про це, має сплатити пеню в розмірі 3% за кожен день прострочки.
Відповідач ОСОБА_2 свої зобов'язання перед позивачем ОСОБА_1 не виконує.
29.08.2017 року позивачем на адресу відповідача було направлена претензію щодо повернення позики, однак, відповідачем не було вчинено ніяких дій щодо повернення коштів.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.
Також, як вбачається з правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року за наслідками розгляду справи №6-79цс14, відповідно до норм статей 1046,1047 ЦК України договір позики (на відміні від договору кредиту) за своє юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.
При цьому, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні висновки.
Суд вважає встановлений факт, що між сторонами у справі укладений договір позики.
Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стаття 1047 ЦК України визначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк."
Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.
Позичальник - відповідач у справі свої зобов'язання за договором позики належним чином не виконував у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 99 963,59грн з яких: основний борг за договором позики - 56 217,10грн, інфляційне збільшення заборгованості-2 923,26грн, 3% річних від простроченої суми - 823,23грн, пеня 3% за кожен день прострочення - 40 000,00грн.
Суду не надано доказів іншого розміру боргу відповідача перед позивачем.
Відповідач порушив вимоги ст. 530 ЦК України, відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Відповідно до статей 1049, 1950 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позику та якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
У зв'язку із викладеним, суд дійшов висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати в розмірі 1000грн.
Керуючись статтями 2, 7, 10-13, 18, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 191, 258, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України, статтями 11, 207, 253, 256, 261, 267, 525-526, 530, 536, 610, 626, 629, 1046-1056 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 99 963,59грн з яких: основний борг за договором позики - 56 217,10грн, інфляційне збільшення заборгованості - 2 923,26грн, 3% річних від простроченої суми - 823,23грн, пеня 3% за кожен день прострочення - 40 000грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1000грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації за адресою: 03048, АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1.

Відповідач:ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації за адресою: 02222, АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_2.

Суддя В.В. Бабко