Справа № 638/9829/18
Провадження № 2/638/4025/18
10 грудня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді Семіряд І.В.,
За участю секретаря Комлєва Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Територіальний підрозділ Центру надання адміністративних послуг Шевченківського району м. Харкова Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
11.07.2018 позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Територіальний підрозділ Центру надання адміністративних послуг Шевченківського району м. Харкова Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачами зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. В заначеній квартирі зареєстрована вона, її чоловік ОСОБА_3 та їх дочка ОСОБА_2 На теперішній час ОСОБА_2 мешкає в Сполучених Штатах Америки. Реєстрації відповідача порушує її права, оскільки позбавляє в повній мірі користуватися житлом, окрім того за відповідача вони сплачують комунальні послуги, а це значні витрати. У звязку з чим вона просять усунути перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримали позов, просили задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не сповістила.
Третя особа у судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не сповістила.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:
Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України гарантовано непорушність права власності.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Відповідно до довідок з місця проживання, які видані головою ОСББ «Оазис-14» квартира АДРЕСА_2 на праві власності належить ОСОБА_1 В квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, яка тільки зареєстрована, але не проживає (а.с. 9,10).
Відповідно до вимог ст.ст. 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими ,що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вини не проживають в ньому без поважних причин понад шести місяців.
Як випливає з позовної заяви відповідач з 2010 року проживає в Сполучених Штатах Америки та має там дозвіл на тимчасове проживання.
Факт непроживання відповідача підтверджується актом від 04.06.2018, складеним сусідами ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с. 8).
Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
З правової позиції, висловленої в постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 вбачається, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час в спірній квартирі без поважних причин (наприклад, призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчаннямта ін.) не проживає, нею не цікавиться, витрати по оплаті і комунальним послугам не несе, ніяких дій, що свідчили про те, що він бажає зберегти за собою жиле приміщення, ним не здійснювалося, перешкод в користуванні житловим приміщенням у нього не було. Суд вважає, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.
Позивач в разі задоволення її позовних вимог не наполягала на стягненні з відповідача на її користь понесених нею судових витрат по справі.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених нею судових витрат.
На підставі викладеного і керуючись ст. 3, 12, 81, ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК Українист.ст. 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 Житлового Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, Територіальний підрозділ Центру надання адміністративних послуг Шевченківського району м. Харкова Департаменту реєстрації Харківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1) такою, що втратила право користування квартирою 100 по вулиці Архітекторів, будинок 34 у м. Харкові.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.В. СЕМІРЯД