Справа № 203/874/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представників відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що працював у Приватному акціонерному товаристві «Київстар» на посаді інженера 1 категорії сектору планування мережі регіонального технічного центру (м.Дніпропетровськ) технічного департаменту Київської філії. Наказом відповідача №242-ік від 27.12.2017 року до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за відсутність на робочому місці без поважних причин та не прибуття у відрядження, а також за систематичне невиконання посадових обовязків. Поряд з цим, 23.11.2017 року він, як представник ППО «Київстар» перебував у м.Запоріжжя в Комунарівському районному суді, про що було видано відповідний наказ профспілки №16 від 18.11.2017 року. В судове засідання він був викликаний відповідною повісткою, яку він своєчасно надав роботодавцю у супроводі службового листа. Профспілка також поставила до відома відповідача про судове засідання. Враховуючи необхідний час для переїзду з м.Дніпра до м.Запоріжжя та в зворотному напрямку, він був відсутні на робочому місці з 09-30 г. до 16-00 г. Але, за для створення штучного порушення трудової дисципліни відповідач, незважаючи на судові повістки, поставив завдання 23.11.2017 року прибути у відрядження до м.Києва, навмисно створивши необхідність відрядження в той саме день, коли відбувалось судове засідання. При цьому, відповідач завчасно не перерахував кошти на відрядження (добові), чим навмисно створив додаткові умови неприбуття у відрядження. З приводу систематичного невиконання трудових обовязків зазначив, що прикладав максимальних зусиль для того, щоб з перших днів поновлення на посаді проявити себе в якості сумлінного працівника, виконуючи всі поставлені задачі, посадові обовязки. Враховуючи те, що за час перебування у вимушеному прогулі в компанії змінилось багато внутрішніх процесів, змінився перелік обладнання, яке використовується, принцип роботи, порядок виконання тих чи інших обовязків, відповідач не спромігся надати час для відновлення кваліфікації, ознайомлення з новими процесами, новим обладнанням та навпаки створив умови неможливості це зробити, обмеживши йому доступ до внутрішніх ресурсів компанії. Він щомісячно отримував від безпосереднього керівника відповідні завдання на місяць. В чому полягає така індивідуальність йому було не зрозуміло та він намагався отримати відповідні розяснення, чому такий індивідуальний підхід застосовується виключного до нього, але на направлений службовий лист відповіді не отримав. Виконуючи поставлені завдання, він на кінці строку його виконання звітував щомісяця, направляючи відповідні звіти, не допускав порушень трудової дисципліни, вчасно приходив та уходив з роботи, не залишав робочого місця без поважної причини. Проте, відповідач вважав, що все виконане ним є незадовільним, або частково невиконаним. Але, в цьому саме полягає незадовільність, не доводив та замість розяснення та створення належних умов для виконання посадових обовязків, складав акти про невиконання.

14.02.2017 року йому під підпис було доведено наказ відповідача №19-ік від 14.02.2017 року про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення трудової дисципліни та систематичне невиконання посадових обовязків. При цьому, не зазначив в чому саме полягає порушення та систематичність невиконання обовязків. Відповідне завдання на січень 2018 року ним було отримано 27.12.2017 року. На вимогу безпосереднього керівника на кінці місяця було направлено звіт про виконану роботу. В цей період він також не допускав порушень трудової дисципліни, вчасно приходив та уходив з роботи, не залишав робочого місця без поважної причини.

В звязку з цим, посилаючись на безпідставність та надуманість наказів, ї незаконність, позивач просив скасувати накази відповідача №242-ік від 22.12.2017 року та №19-ік від 14.02.2018 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

В судовому засіданні позивач, який також є представником третьої особи, підтримав заявлений позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача у наданому відзиві та поясненнях під час розгляду справи проти позову заперечували та просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування заперечень посилались на те, що позивачем не наведено належними та допустимими доказами факти прояву дискримінації з боку відповідача, обіймання виборної посади члена ППО «Київстар» та, відповідно, необхідності отримання попередньої згоди профспілкової організації на застосування дисциплінарного стягнення. Також посилались на те, що згідно журналу судового засідання у цивільній справі №333/5029/17 не підтверджується факт участі позивача, як представника третьої особи в Комунарівському районному суді м.Запоріжжя 23.11.2017 року, його явка до суду згідно положень ЦПК України не була обовязковою, а третя особа мала можливість направити для участі у справі іншого представника, а не тільки позивача. В звязку з цим, причини відсутності позивача на робочому місці та не прибуття у відрядження до м.Києва 23.11.2017 року не можуть визнаватись поважними. Доводи позивача про те, що в порушення приписів ст.149 КЗпП України відповідач не зажадав від нього пояснень з приводу порушень спростовуються актами про відмову від написання пояснень. Щодо тверджень позивача про безпідставність застосування дисциплінарних стягнень за систематичне порушення трудової дисципліни зазначили, що до наказів було додано відповідні службові записки, плани роботи, в яких наведено сутність невиконаних завдань, ступінь виконання, зафіксовано недоліки.

Заслухавши пояснення позивача та представників відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач працював в Приватному акціонерному товаристві «Київстар» на посаді інженера 1 категорії сектору планування мережі регіонального технічного центру (м.Дніпропетровськ) технічного департаменту Київської філії.

Наказом відповідача №242-ік від 27.12.2017 року до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за відсутність на робочому місці з 09-00 г. до 15-51 г. 23.11.2017 року, неприбуття у відрядження до м.Києва 23.11.2017 року та систематичне невиконання посадових обовязків за період часу з 13.10.2017 року по 27.10.2017 року та в період з 01.11.2017 року по 21.11.2017 року.

Наказом №19-ік від 14.02.2017 року до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за систематичне невиконання посадових обовязків за період часу з 02.01.2018 року по 05.01.2018 року та за період з 09.01.2018 року по 12.01.2018 року.

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення.

Відповідно до ст.147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України встановлено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Таким чином, за загальним принципом, закріпленим ч.1 ст.147 КЗпП України, дисциплінарне стягнення може бути застосовано винятково за порушення трудової дисципліни.

Таке порушення, у розумінні КЗпП, настає в разі недотримання працівником приписів ст.139 КЗпП України.

Наказ (розпорядження) про накладення на працівника дисциплінарного стягнення за своєю юридичною природою є рішенням відповідного суб'єкта згідно з його повноваженнями, яке спрямовано на регулювання трудових відносин у середині колективу, містить норми права (або правила), що були порушені, має персоніфікований характер і розрахований на одноразове застосування.

Аналіз викладеного дає підстави для висновку про те, що наказ про накладення на працівника дисциплінарного стягнення є рішенням роботодавця, якому притаманні певні ознаки: стислий виклад обставин (причин) його видання, підстави його видання, зазначення конкретних норм, на яких воно ґрунтується, дата його видання, інші реквізити, які надають цьому розпорядчому акту індивідуальних рис.

Зі змісту наказів №242-ік від 27.12.2017 року та №19-ік від 14.02.2017 року вбачається, що до ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за систематичне невиконання посадових обовязків за період часу з 13.10.2017 року по 27.10.2017 року, з 01.11.2017 року по 21.11.2017 року, з 02.01.2018 року по 05.01.2018 року, з 09.01.2018 року по 12.01.2018 року.

При цьому, як встановлено судом, в період з 11.10.2017 року по 20.10.2017 року позивач перебував на лікарняному, що визнано відповідачем та вбачається із службової записки від 27.11.2017 року, що зазначена в наказі №242-ік від 27.12.2017 року в якості підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

В той час, як згідно вказаного вище наказу позивача було притягнуто до відповідальності за невиконання посадових обовязків, зокрема, в період з 13.10.2017 року по 27.10.2017 року, тобто з урахуванням періоду, коли останній перебував на лікарняному та не мав можливості виконати покладені на нього завдання згідно з планом роботи на цей період та у визначені в ньому строки з обєктивних причин.

Також суд враховує, що оскаржувані накази не містять посилань на суть вчиненого порушення, а саме: в чому конкретно полягало систематичне невиконання посадових обовязків, яких саме.

Само по собі не надання звітів про виконання робіт згідно наданих планів, не свідчить про їх фактичне невиконання позивачем.

В оскаржуваних наказах та документах, які зазначені в якості підстав для їх винесення, не вказано чи потягло невиконання позивачем покладених на нього обовязків у певні строки якихось негативних наслідків та відповідно не вбачається, що застосоване дисциплінарне стягнення відповідало ступеню тяжкості вчиненого проступку та, що у відповідача були відсутні підстави для застосування, зокрема, положень ст.152 КЗпП України і передачі питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу.

Що стосується застосування дисциплінарного стягнення згідно наказу №242-ік від 27.12.2017 року за відсутність позивача на робочому місці з 09-00 г. до 15-51 г. 23.11.2017 року та неприбуття у відрядження до м.Києва 23.11.2017 року, суд враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно повістки Комунарівського районного суду м.Запоріжжя від 10.10.2017 року позивача було викликано, як представника третьої особи - ППО «Київстар» у цивільній справі №333/5029/17, в судове засідання, призначене на 23.11.2017 року об 11-00 г.

18.11.2017 року ППО «Київстар» було видано наказ №16 про відрядження ОСОБА_1, як члена профспілки для участі в даному судовому засіданні.

Про вказані обставини позивачем та ППО «Київстар» було повідомлено керівництво відповідача листом від 16.11.2017 року та службовою запискою від 20.11.2017 року, які були отримані відповідачем, відповідно, 17.11.2017 року та 20.11.2017 року.

Проте, будучі обізнаним про виклик позивача до суду, відповідач 21.11.2017 року видав наказ №175299-вд про відрядження позивача до м.Києва з 23.11.2017 року по 23.11.2017 року з метою обговорення звіту про виконану роботу та подальшого виконання службових обовязків.

При цьому, відповідачем під час розгляду справи в суді не доведено необхідності такого відрядження до іншого міста, неможливості обговорення відповідних питань іншим чином (наприклад засобами електронного, мобільного звязку), а також необхідності такого відрядження саме 23.11.2017 року, в день, коли позивача було викликано до суду та про що до винесення наказу про відрядження було повідомлено відповідача.

Стосовно доводів представників відповідача про те, що позивач згідно журналу судового засідання не приймав участь в розгляді справи 23.11.2017 року, суд враховує, що згідно пояснень позивача в цей день він прибув за судовою повісткою до Комунарівського районного суду м.Запоріжжя, де секретар судового засідання повідомила його про те, що справа буде відкладатись в звязку з надходженням клопотання Приватного акціонерного товариства «Київстар» про відкладення розгляду справи. В звязку з цим, він не приймав участь в судовому засіданні та чекав повідомлення про дату та час наступного судового засідання.

Вказане підтверджується і представленою позивачем судовою повісткою з відміткою суду про перебування ОСОБА_1 в приміщенні Комунарівського районного суду м.Запоріжжя 23.11.2017 року.

За вказаних вище обставин, суд погоджується з доводами позивача щодо штучного створення відповідачем передумов для подальшого притягнення його до дисциплінарної відповідальності в цій частині та відхиляє доводи відповідача щодо безпідставності залишення позивачем робочого місця 23.11.2017 року та не прибуття у відрядження.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову, безпідставність та необґрунтованість наказів №242-ік від 22.12.2017 року та №19-ік від 14.02.2018 року та їх скасування.

В звязку з задоволенням позову та враховуючи положення ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139,147,147-1,148,149 КЗпП України, ст.ст.2,3,4,5,10,11,12,76-81,141,258,259,263-268,274-279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар» про скасування наказів про застосування дисциплінарних стягнень задовольнити повністю.

Скасувати наказ Приватного акціонерного товариства «Київстар» №242-ік від 22 грудня 2017 року та наказ №19-ік від 14 лютого 2018 року про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень у вигляді догани.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київстар» (03113, м.Київ, вул.Дегтярівська,53, ) на користь ОСОБА_1 (49033, м.Дніпро, пр.Богдана Хмельницького,108/51, РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10 грудня 2018 року.

Суддя С.Ю.Казак