Справа № 647/2215/18
№ провадження 2-о/647/78/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2018 року Бериславський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді - В.С.Миргород

за участю присяжних: ОСОБА_1

ОСОБА_2

при секретарі І.В.Татаровській

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/2215/18 за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа: Зміївська сільська рада Бериславського району Херсонської області.

за участі представників сторін :

від заявника надав заяву про розгляд справи за його відсутності

від заінтересованої особи: представник не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до Бериславського районного суду Херсонської області в інтересах ОСОБА_4, із заявою про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, заінтересована особа: Зміївська сільська рада Бериславського району Херсонської області.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що заявник має рідного брата ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який страждає на тяжке хронічне психічне захворювання і з дитинства проживав разом з матірю ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка була його опікуном. Після її смерті 20.05.2018 року та у звязку з тим, що брат внаслідок хронічного психічного захворювання не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, виникла необхідність у визнанні його недієздатним, встановлення над ним опіки.

Ухвалою суду від 28.11.2018 року цивільну справу за заявою ОСОБА_4, від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_3, про визнання громадянина недієздатним, встановлення над ним опіки і призначення опікуна, заінтересована особа:Опікунська рада Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області прийнято до провадження та призначено судове засідання.

В судове засідання заявник не прибув, надав до суду заяву про проведення судового засідання без його участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, не заперечував проти задоволення заяви.

Частина друга статті 39 ЦК України передбачає, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування. Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом з урахуванням стану її здоров'я (частина перша статті 299 ЦПК України).

Особу, відносно якої вирішується питання стосовно визнання її недієздатною, в судове засідання не викликалась, оскільки страждає на тяжке хронічне психічне захворювання,згідно висновку експерта за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому в судове засідання не викликався, що узгоджується з вимогами ст. 299 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обовязків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог.

Відносно надання суду будь-яких інших доказів від сторін клопотань не надходило.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 76 ЦПК України визначає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до п.п. 3,4 п. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню з наступних підстав.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Україна є демократичною, правовою, соціальною державою, в якій людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Відповідно до Основного Закону України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані; кожен має право на повагу до його гідності; кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 21, частина друга статті 22, частина перша статті 28, частина перша статті 29, частини перша, друга статті 55 Конституції України).

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов'язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права.

Згідно свідоцтва про народження 1-КГ № 364387 виданого Зміївською сільською радою Бериславського району Херсонської області, ОСОБА_5 народився 28.01.1960 року, матірю якого зазначено ОСОБА_6 (а.с.7).

Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААА№ 239857 від 29.09.2011 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом з дитинства, якому встановлено группа інвалідності перша - А безстроково; він потребує постійного стороннього догляду (а.с.9).

Рішенням Опікунської ради Зміївської сільської ради від 11.01.2007 року № 1 вирішено призначити пікуном над інвалідом дитинства 1 групи ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 його матір, ОСОБА_6(а.с.10), яка 22.05.2018 року померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КГ № 253107 виданого Бериславським районним відділом державної рестрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Херсонській області. (а.с.11).

З оглянутої в судовому засіданні амбулаторної картки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, останній є інвалідом 1-групи «А».

За змістом статей 39, 40, 41 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це; правовим наслідком визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки.

Суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна (частина перша статті 300 ЦПК України ).

Як встановлено судом, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянин України, житель с. Зміївка, по даним медичної документації та психіатричного огляду з раннього дитячого віку страждає на хронічне психічне захворювання шизофренія, параноїдна форма, виражений змішаний тип дефекту на органічному фоні з епілептичними нападами (в анамнезі). Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 20.0 міжнародної класифікації хвороб . За своїм психічним станом він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, та на даний позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Зазначені обставини підтверджуються висновком судово-психіатричної експертизи складеним КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня» ХОР, № 501 від 02.10.2018 року(а.с. 44-49), а тому рекомендовано визнати ОСОБА_5 недієздатним з встановленням над ним опіки.

Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун (частини перша - третя статті 41 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки (стаття 55 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.

Згідно з частинами четвертою та п'ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

Заявник ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, згідно довідки від 09.07.2018 року № 86, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6 та має склад сім'ї брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

Статтею 67 ЦК України передбачено, що опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун малолітньої особи зобов'язаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Опікун має право вимагати повернення підопічного від осіб, які тримають його без законної підстави. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Опікун, його дружина, чоловік та близькі родичі (батьки, діти, брати, сестри) не можуть укладати з підопічним договорів, крім передання майна підопічному у власність за договором дарування або у безоплатне користування за договором позички. Опікун не може здійснювати дарування від імені підопічного, а також зобов'язуватися від його імені порукою. Опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Якщо малолітня особа може самостійно визначити свої потреби та інтереси, опікун, здійснюючи управління її майном, повинен враховувати її бажання.

Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі ( ст. 68 ,72 ЦК України)

При призначенні опікуна важливі і обов'язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88.

Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов'язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод.

Хоча за станом здоров'я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов'язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації.

Рішенням виконавчого комітету Зміївської сільської ради Бериславського району Херсонської області № 61 від 29.11.2018 року, як органом опіки і піклування, визначено кандидатуру ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7 піклувальником над братом інвалідом 1 групи внаслідок психічного розладу, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд роз'яснює ОСОБА_4 права та обов'язки опікуна, передбачені ст.ст. 67, 68, 72 ЦК України, який згідно позовних вимог підтвердив свій намір бути опікуном його брата ОСОБА_5.

Суд вважає, що ОСОБА_4 має можливість виконувати обов'язки опікуна ОСОБА_5 , оскільки є його братом, фактично після смерті матері, яка до моменту смерті була його опікуном обставини, передбачені ст.64 ЦК України, відсутні.

Керуючись ст. ст. 39-41, 55, 60, 63 ЦК України, ст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268, 295-300 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, недієздатним.

Встановити над недієздатним ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, опіку та призначити йому опікуна ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8, б. 47.

Встановити строк дії рішення про визнання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним до 05 грудня 2020 року.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Заявник ОСОБА_4, Херсонська область, Бериславський район, с. Зміївка, вул. Дніпровська, б. 47.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3, Херсонська область, м. Нова Каховка вул..Французська, б. 9.

Заінтересована особа Зміївська сільська рада Бериславського району Херсонської області, Херсонська область, Бериславський район, с. Зміївка, вул.. Набережна, б. 16.

Повне рішення складено 11.12.2018 року.

Суддя В. С. Миргород

ОСОБА_7 ОСОБА_1

ОСОБА_2