Справа № 148/1555/17
Провадження №2/148/54/18
У Х В А Л А
06 грудня 2018 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Мрочко Т.О., Галькевич І.В.,
ОСОБА_1
за участю відповідача ОСОБА_2
представника відповідача- позивача ОСОБА_3
відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,
представника третьої особи ОСОБА_6
представника виконавчого комітету Тульчинської міської ради ОТГ,
як органу опіки і піклування ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третьої особи - служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживанням та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_8, третьої особи - служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації про визначення місця проживання дітей з батьком, за участі виконавчого комітету Тульчинської міської ради ОТГ, як органу опіки та піклування,
В С Т А Н О В И В:
18.08.2017 ОСОБА_8 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третьої особи - служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації про визначення місця проживання дітей з матір'ю.
13.11.2017 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_8, третьої особи - служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації про визначення місця проживання дітей з батьком.
Ухвалами Тульчинського районного суду Вінницької області від 13.11.2017 первісний позов об'єднано з зустрічним позовом та до участі в даній справі залучено виконавчий комітет Тульчинської міської ради ОТГ, як орган опіки та піклування.

01.03.2018 від позивача надійшла позовна заява у новій редакції, згідно вимогами якої вона звернулася з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третьої особи - служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживанням.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. Від представника позивача надійла заява, згідно якої він просить перенести розгляд даної справи в зв'язку з його участю в якості захисника обвинуваченого в кримінальній справі у м.Львові та розгляд справи без його участі не проводити.

В свою чергу, причину з приводу якої представник не може з'явитися в судове засідання суд не визнає поважною, оскільки дана дата з ним була погоджена заздалегідь та його влаштовувала.

В судовому засідання представник відповідача-позивача заявив клопотання про залишення первісного позову без розгляду згідно вимог ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Заслухавши думку учасників справи, які не заперечили проти розгляду первісного позову у відсутність позивача та її представника, беручи до уваги, що даний позов роглянути у відсутність позивача та її представника неможливо, суд вважає, що його слід залишити без розгляду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи призначався до слухання неодноразово, зокрема, на: 18.12.2017, 30.01.2018, 13.04.2018, 05.06.2018, 27.07.2018, 11.10.2018, 06.12.2018.

В судові засідання, призначені на 18.12.2017, 13.04.2018, 27.07.2018, 11.10.2018, 06.12.2018 ні позивач, ні її представник не з'являлися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи. За заявами представника позивача-відповідача розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин, хоча дата розгляду наступного судового засідання по даній справі призначалась заздалегідь, в тому числі з погодженням з представником позивача-відповідача.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII, яким Цивільний процесуальний кодекс України (далі ЦПК України) викладено у новій редакції.

Відповідно до ч. 1 п. 9 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу;

Згідно ч.3 ст.2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

В свою чергу, суд вважає, що неодноразова неявка позивача та її представника в судові засідання свідчить про зловживання останніми своїми процесуальними правами, що є підставою для залишення первісного позову без розгляду.

Відповідно до положень ч.1 ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вважає, що представник позивача-відповідача вчиняє дії (неодноразова неявка в судові засідання), які вказують на затягування розгляду справи. Такі дії суд вважає недобросовісними, такими, що суперечать завданню цивільного судочинства, направлені на затягування розгляду справи та розцінюються судом як зловживання останніми процесуальними правами.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому суд зауважує, що причини повторної неявки позивача чи його представника до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону (ч.2 ст.210 ЦПК України) направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами і правами інших осіб, а учасники справи при цьому в судове засідання не з'являються і не використовують передбачене законом право на процесуальне представництво в суді.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, діюче цивільне процесуальне законодавство не пов'язує обов'язок суду залишити заяву без розгляду з поважністю повторної неявки позивача в судове засідання, яке в даному випадку до уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Таким чином неявка в судові засідання позивача та її представника, яким було відомо про дату, час та місце розгляду справи, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення ними своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов'язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, що в свою чергу призвело до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час не може бути вирішена по суті виниклого спору.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги підставу для залишення позову без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача та її представника, встановлену ЦПК України, який не пов'язує причини повторної неявки з їх поважністю, а також розумність строків розгляду справи, суд приходить до висновку про необхідність залишення первісної позовної заяви без розгляду.

Суд роз'яснює позивачу, що відповідно до ч. 3 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ч.5 ст. 223, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_2, третьої особи - служби у справах дітей Тульчинської райдержадміністрації про відібрання дитини та повернення її за попереднім місцем проживанням залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 10.12.2018.

Суддя: