Номер провадження: 22-ц/785/2052/18
Номер справи місцевого суду: 504/3786/16-ц
Головуючий у першій інстанції Вінська Н. В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Бєляєвої А.О.

імена (найменування сторін)

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

відповідач - Малиновський відділ державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області

третя особа - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_5 про звільнення майна з під арешту, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2017 року, ухваленого суддею Вінською Н.В.

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_5 про звільнення майна з під арешту, посилаючись на те, що 21 лютого 2008 року між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП Банк» (змінено на ПАТ «ОТП Банк») укладено кредитний договір №ML-501/038/2008, відповідно до якого ОСОБА_5 була надана кредитна лінія з лімітом 106 443,46 дол. США.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_5 21 лютого 2008 року було укладено договір іпотеки згідно до якого ОСОБА_5 передала банку в іпотеку земельну ділянку, площею 0,1 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1.

29 червня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг» укладено договір про відступлення права вимоги. Через неспроможність ОСОБА_5 неналежним чином виконати зобов'язання за кредитним договором, за захистом своїх прав кредитора позивач звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

22.05.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси було винесено рішення щодо стягнення заборгованості за кредитним договором та 23.08.2013 року виданий виконавчий лист №521/849/13-ц щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» боргу у розмірі 4 813 370,45 гривень та судового збору у розмірі 3 219,00 гривень. На сьогодні між кредитором та боржником досягнуто попередньої домовленості щодо добровільного продажу іпотечного майна. Але, як стало відомо ТОВ «ОТП Факторинг Україна» Першим Малиновським відділом ДВС Одеського МУЮ 31.08.2015 року на іпотечне майно накладено арешт реєстраційний номер обтяження № 10983927. Наявність арешту унеможливлює задоволення вимог кредитора за рахунок заставленого майна.

На підставі вищевикладеного, позивач просив припинити обтяження (арешт нерухомого майна) реєстраційний №10983927 від 31.08.2015 року зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер ВП 48202938 від 21.07.2015 року винесеної першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2017 року в задоволені позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа ОСОБА_5 про звільнення майна з під арешту відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, які мають значення для справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зазначає, що суд в своєму рішенні посилається на недоведеність існування претензій щодо задоволення боргових вимог, однак між кредитором та боржником досягнуто попередньої домовленості щодо добровільного продажу іпотечного майна, таким чином ТОВ «ОТП Факторинг» як іпотекодержатель предмета іпотеки має першочергове право на реалізацію предмета іпотеки, а тому рішення підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

В порядку п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У зв'язку із цим справа підлягає розгляду в порядку п.8 розділу Х111 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України.

Справа розглядається апеляційним судом Одеської області, у межах територіальної юрисдикції якого перебуває місцевий суд, який ухвалив рішення, що оскаржується, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, відповідно до вимог п. 8 ст. 1 Перехідних положень.

В судове засідання, призначене на 23 травня 2018 року сторони не з'явились, всі були сповіщені належним чином.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 21 лютого 2008 року між ОСОБА_5 та ЗАТ «ОТП Банк» (змінено на ПАТ «ОТП Банк») був укладений кредитний договір №ML-501/038/2008, відповідно до якого ОСОБА_5 була надана кредитна лінія з лімітом 106 443,46 дол. США.

Відповідно до договору іпотеки №PML-501/038/2008 укладеного 21 лютого 2008 року, між ОСОБА_5 та позивачем на забезпечення кредитного договору № ML-501/038/2008 від 21 лютого 2008 року, в забезпечення виконання грошового зобов'язання ОСОБА_5 передала, а Банк прийняв в іпотеку земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер - НОМЕР_1.

Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 21 липня 2015 року у виконавчому провадженні №48202938 накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5

Відмовляючи у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звільнення майна з під арешту, суд виходив з того, що позивачем не доведено існування претензій щодо задоволення боргових вимог за рахунок предмету іпотеки в рамках виконання іпотечного договору (судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, виконавчого напису нотаріуса або іншого порядку визначеного угодою сторін).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону: у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку».

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Нормами статей 36, 37, 38 цього Закону також передбачено право сторін договору іпотеки визначати інші позасудові способи задоволення вимог іпотекодержателя.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволені позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про те, що суд в своєму рішенні посилається на недоведеність існування претензій щодо задоволення боргових вимог, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, також приймаючи рішення судом встановлені всі фактичні обставини справи та з'ясовано, що позивачем не доведено існування претензій щодо задоволення боргових вимог за рахунок предмету іпотеки в рамках виконання іпотечного договору.

Також до суду апеляційної інстанції в обґрунтування доводів апеляційної скарги не були надані докази на підтвердження існування претензій щодо задоволення боргових вимог.

Інші доводи апеляційної скарги також колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення рішення суду, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 18 травня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець

Повний текст судового рішення складено 29 травня 2018 року