Справа № 214/4931/18
2-о/214/140/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 листопада 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Джемерчук О.В.,

за участю:

заявника ОСОБА_3,

представника заінтересованої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті ОСОБА_5, цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ОСОБА_5 ради,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, безвісно відсутнім, при цьому початком безвісної відсутності вважати 01.01.2015 року. В обґрунтування заяви заявник вказала, що ОСОБА_6 є її рідним сином. Останнім місцем проживання її сина була квартира №6, що розташована в будинку №12 на мкр. Ювілейний в м. Кривому Розі, в якій він і зареєстрований. Однак, у липні 2014 року ОСОБА_6, зібравши свої речі, поїхав до Російської Федерації на екскурсію по монастирях та додому так і не повернувся, з того часу від нього не надходило ніяких відомостей. У звязку з тим, що син заявника завжди був патріотично налаштований, та зі збігом обставин, що повязані з його поїздкою на екскурсію та загостренням відносин України з Російською Федерацією, заявник припускає, що син міг потрапити у неприємну ситуацію з негативними наслідками, у зв'язку з чим звернулась до Саксаганського відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області із заявою про його розшук, що до позитивних результатів не призвело, а тому вона звернулась до суду з даним позовом.

У судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги у повному обсязі пояснивши при цьому, що задоволення даної заяви має для неї юридичне значення, оскільки надає можливість не сплачувати за комунальні послуги, які нараховуються на її сина та якими останній не користується, окрім того, маючи дуже малий дохід, вона не має змоги отримати субсидію.

Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечила проти задоволення даної заяви.

Свідок ОСОБА_7, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою заявника, позаяк їх квартири знаходяться в одному підїзді, знає її з 1999 року, зазначила, що ОСОБА_6 це син заявника, який пропав років 4 тому і з того часу вона його не бачила і ніяких відомостей про нього не має.

Свідок ОСОБА_8, будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою заявника, позаяк їх квартири знаходяться на одній площадці, знає її біля 20 років, зазначила, що добре знала сина заявника ОСОБА_6, який пропав біля 5 років тому і з того часу вона його не бачила і ніяких відомостей про нього не має.

Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги за наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ЦК України порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Згідно з вимогами ст.ст. 305-309 ЦПК України, виникнення справ про визнання громадян безвісно відсутніми зумовлені необхідністю захисту майнових прав громадян, справи про правовий статус яких розглядається судом, захистом інтересів осіб, які мають певні правовідносини з особою, тривала відсутність якої позбавляє їх можливості користуватись своїми правами.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці постійного її проживання немає відомостей про місце її перебування.

Так, факт відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_6 в місці останнього його проживання протягом одного року підтверджується як показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні, так і письмовими доказами, що є в матеріалах справи, а саме актом від 27.07.2018 року, складеному мешканцями будинку №12, розташованого на мкр. Ювілейний в м. Кривому Розі, та довідкою із Саксаганського відділення поліції КВП ГУ НП в Дніпропетровській області від 25.05.2018 року, згідно якої у звязку з тим, що заявник втратила із сином зв'язок з 2014 року, вона звернулась із заявою про його розшук, яка була зареєстрована до ЖЄО №22281 від 01.11.2016 року, на даний момент місцезнаходження розшукуваного не встановлено.

Задоволення даної заяви має для заявника юридичне значення, так як дає їй можливість для здійснення своїх як майнових так і немайнових прав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 43 ЦК України, оскільки з 2014 року про ОСОБА_6 ніяких відомостей не надходило, початком його безвісної відсутності слід вважати 01.01.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.43 ЦК України, ст.ст.305-309 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, безвісно відсутнім.

Початком безвісної відсутності ОСОБА_6 вважати 01.01.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий у справі суддя Попов В.В.,

Присяжні ОСОБА_1,

ОСОБА_2

Повне рішення складено 21 листопада 2018 року.