Дата документу 25.05.2018
Справа № 320/1387/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2018 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Колодіної Л.В.,
за участю секретаря - Арифової Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про зняття арешту з іпотечного майна,
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі постанови відділу Державної виконавчої служби ОСОБА_2 міськрайонного управління юстиції (далі - Третя особа) від 04.12.2015 накладено арешт на все майно, що належність, ОСОБА_1. Постанова була ухвалена головним державним виконавцем ВДВС Мелітопольського МРУЮ Запорізької області Садомовою Н.В. при примусовому виконанні виконавчого листа від 31.05.2013, виданого Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по цивільній справі №815/8040/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії №251 від 12.12.7007 р. у розмірі 1 145738 (Один мільйон сто сорок п'ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 56 коп.. 12 грудня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», тип якого на підставі змін до Статуту змінено на Публічне акціонерне товариство, і ОСОБА_1 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії №251, згідно з яким останньому був наданий кредит в сумі 904000 грн. терміном повернення не пізніше 11 грудня 2017 р..
Сторони у судове засідання не зявилися.
Від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає. Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив та відзиву на позовну заяву не надав.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 12 грудня 2007 р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», тип якого на підставі змін до Статуту змінено на Публічне акціонерне товариство, і ОСОБА_1 був укладений договір відновлюваної кредитної лінії №251, згідно з яким останньому був наданий кредит в сумі 904000 грн. терміном повернення не пізніше 11 грудня 2017 р. /а.с.7-9/.
10.12.2012 рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області стягнуло достроково з ОСОБА_1 у солідарному порядку з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» борг за договором відновлюваної кредитної лінії № 251 від 12.12.2007 в сумі 1145738 (Один мільйон сто сорок п'ять тисяч сімсот тридцять вісім) гривень 56 коп. Рішення суду набрало законної сили 16 травня 2013 р. /а.с.14-16/.
З метою виконання судового рішення за заявою АТ «Ощадбанк» відкрито виконавче провадження.
З метою виконання зазначеного судового рішення та підготовкою до продажу вищевказаного комплексу позивач звернувся до ОСОБА_2 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про зняття арешту /а.с.21-22/.
ОСОБА_2 міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 01.09.2017 р. в задоволенні заяви позивача про зняття арешту відмовлено у звязку з відсутністю підстав відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» /а.с.23/.
Позивач має право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки на власний розсуд, а саме: згідно з рішенням Мелітопольського міськрайонного суду від 21.01.2014 р. реалізувати предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, встановленої ст. 38 Закону України «Про іпотеку».
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Згідно ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.
Виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в статті 1 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладеного державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження».
Зважаючи на ту обставину, що накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Зі змісту частин 6 та 7 статті 3 Закону України «Про іпотеку» вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна.
Положеннями ст. 15 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що на даний момент арешт з іпотечного майна позивача перешкоджає позивачу, як Іпотекодержателю реалізувати своє переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки та у реалізації своїх прав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 1762,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 15-16, 50, 525-526 ЦК України, ст. 33, 35, 37-39 Закону України «Про іпотеку», Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, ч.2 ст. 247, 258-259, 265, 268, 280, 282, 284, 354 ЦПК України, суд
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про зняття арешту з іпотечного майна задовольнити:
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Суддя: Л.В. Колодіна