АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А

23 серпня 2018 року м. Київ

[1]

Суддя Апеляційного суду м. Києва Немировська О.В., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року,

встановив:

рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року позов було задоволено частково. Не погоджуючись з рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на його користь 19 028 грн. матеріальної та 40 000 грн. моральної шкоди.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Частиною 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що позивач звернувся до суду з вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, завданої йому внаслідок залиття квартири, а також моральної шкоди, якої він зазнав внаслідок пошкодження належного йому майна.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача грошових коштів за наявним деліктним зобов'язанням з відшкодування шкоди, а не за захистом своїх споживчих прав в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 14 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року було залишено без руху з наведених підстав.

Копію вказаної ухвали було отримано апелянтом 17 серпня 2018 року (а.с. 121).

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 було подано до суду заяву про усунення недоліків, у якій він зазначав, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та посилався на те, що він знаходиться у договірних відносинах з постачальниками послуг, а тому даний спір не можна вважати таким, що виник з деліктних зобов'язань.

Однак, матеріали справи свідчать про те, що позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої залиттям належної йому квартири, а сама по собі наявність між сторонами договірних відносин не є підставою для застосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до правовідносин, які виникли між сторонами внаслідок завдання шкоди.

Інших доказів про наявність у позивача пільг щодо сплати судового збору у відповідності до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір» матеріали справи не містять.

Частиною 4 ст. 356 ЦПК України визначено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Положеннями ч. 3 ст. 185 ЦПК України встановлено, що якщо апелянт не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається.

В даному випадку, недоліки апеляційної скарги, встановлені ухвалою суду, усунуті не були, а тому згідно ст. 185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 177, 185, 356, 357 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 11 липня 2018 року визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя

№ справи: 759/16955/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/7436/2018

Головуючий у суді першої інстанції: Сенько М.Ф.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.