РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/908/18

Справа № 510/524/18

22.05.2018 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Міхайліченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 травня 2016 року померла його мати ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку, що розташована не території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, та права власності на сертифікат на право на земельну частку (пай).

За життя померла ОСОБА_2 склала заповідальне розпорядження, посвідчене Долинською сільською радою 30 вересня 2013 року, яким заповідала вказане майно позивачу ОСОБА_1, а тому спадкування здійснюється за заповітом.

Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 16 березня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

Позивач у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, надав суду заяву, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності, позов визнає та проти його задоволення не заперечує.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, 12 травня 2016 року померла мати позивача ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку, що розташована не території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, та права власності на сертифікат на право на земельну частку (пай).

За життя померла ОСОБА_2 склала заповідальне розпорядження, посвідчене Долинською сільською радою 30 вересня 2013 року, яким заповідала вказане майно позивачу ОСОБА_1, а тому спадкування здійснюється за заповітом.

Через деякий час позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 16 березня 2018 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують право власності та видавалися на імя померлої ОСОБА_2, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують право померлої ОСОБА_2 на спірне спадкове майно, спадкоємцем якої є ОСОБА_1, а тому позов має бути задоволено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 81, 89, 133, 141, 206, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що розташована не території Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області, цільове призначення якої ведення особистого селянського господарства, державний акт на земельну ділянку серія ЯГ № 946259, виданий Ренійською райдержадміністрацією Одеської області 15 березня 2007 року (площею 0,60 га кадастровий номер :01:003:0070)

Визнати за ОСОБА_1 право власності на сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Анадол», серія ОД № 0140059, виданий Ренійською райдержадміністрацією, зареєстрований 29 липня 1996 року за № 34.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області протягом тридцяті днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова