Справа № 743/1063/17 Провадження № 22-ц/795/502/2018 Головуючий у I інстанції ОСОБА_1 Доповідач - Вінгаль В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

голови судового засідання: ВІНГАЛЬ В.М.,

суддів: ВИСОЦЬКОЇ Н.В., МАМОНОВОЇ О.Є.,

з участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач за первісним та обєднаними позовами: Ріпкинський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області;

відповідачі за первісним та обєднаним позовами: Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області, Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області, ОСОБА_2,

особа, яка подала скаргу: Ріпкинський районний відділ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Ріпкинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року у справі за позовом Ріпкинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на житло, та за обєднаним позовом Ріпкинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішень та розпорядження Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області,

УСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області звернувся до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради, Ріпкинської районної державної адміністрації, третя особа ОСОБА_2, в якому просив:

-визнати незаконним та скасувати рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (першої сесії сьомого скликання) від 18.11.2015 року "Про надання ОСОБА_2 згоди на приватизацію квартири";

-визнати незаконним та скасувати розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2В.»;

-визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на житло серії СТЕ №012868 від 28.04.2016 року, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_2

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністрества внутрішніх справ» було ліквідовано як юридичну особу публічного права Ріпкинське РВ УМВС України в Чернігівській області. Під час підготовки документів про передачу державного майна від МВС України до органів Національної поліції ліквідаційній комісії Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області стало відомо, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка належала на праві власності державі в особі МВС України та перебувала на балансі позивача на праві оперативного управління була переоформлена на ОСОБА_2 Позивач вказує, що в порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 р. №1482 «Про передачу обєктів права державної та комунальної власності» рішення про передачу квартири з державної власності в комунальну прийняв не уповноважений на те орган - Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області, без відповідного погодження. При цьому, МВС України рішення про приватизацію вказаної квартири не приймало, а також не приймало рішення про передачу квартири у комунальну власність. Позивач вказує, що вказана квартира ніколи не перебувала у комунальній власності, а відтак Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області не мала права приймати рішення від 18.11.2015 року "Про надання ОСОБА_2 згоди на приватизацію квартири", тобто містить відомості, які не відповідають дійсності щодо форми власності квартири. Оскільки вказане рішення органу місцевого самоврядування слугувало підставою для прийняття Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області розпорядження від 27.04.2016 року №345 «Про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2В.» та для оформлення та видачі свідоцтва про право власності на житло серії СТЕ №012868 від 28.04.2016 року, на імя ОСОБА_2, то вони в сукупності з тим, що останньою не було дотримано порядку приватизації державного житлового фонду в силу ст. 21 ЦК України мають бути визнані незаконними та скасованими.

У листопаді 2017 року Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, що судом першої інстанції було розцінено, як подача окремого позову до Ріпкинської селищної ради, Ріпкинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2, в якому просив визнати незаконним та скасувати:

-рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності";

-розпорядження Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 17 серпня 2010 р. №41-р "Про створення комісії";

-рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 07 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС".

Вимоги обгрунтовані тим, що у 2010 р. Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області не передавав і не міг передавати зазначену квартиру до комунальної власності, оскільки вона на праві оперативного управління була закріплена за Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області тільки в грудні 2012 р., а на позабалансовий облік була поставлена у 2013 р. та на той час перебувала у власності Державної іпотечної установи. Всупереч п. 5 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ, та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 №891 комісія з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність селищною радою утворена за участю тільки представників Ріпкинської селищної ради, Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області та КП «Ріпки ЖЕД». Позивач вказує, що акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затверджений рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 7 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС" не відповідає по формі акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, як додатку до вказаного Положення.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 08 грудня 2017 року обєднано вищевказані позови в одне провадження, справі присвоєно номер № 743/1063/17.

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області відмовлено.

В апеляційній скарзі Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне зясування обставин справи та ненадання належної оцінки наявним у справі доказам.

За доводами апеляційної скарги, Державній іпотечній установі не було відомо про наявність протиправних рішень Ріпкинської селищної ради та Ріпкинської районної державної адміністрації, належний власник спірної квартири вчиняв дії спрямовані на передачу квартири до МВС України у відповідності до норм чинного законодавства.

Заявник наголошує на тому, що у 2010 році Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області не був уповноваженим органом для вирішення питання про передачу квартири у комунальну власність Ріпкинської селищної ради, оскільки на балансовий облік спірна квартира була поставлена лише у 2013 році. Спірна квартира належить на праві власності державі в особі МВС України, то рішення про передачу квартири у комунальну власність уповноважено було приймати виключно МВС України за погодженням з Фондом державного майна.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області відхилити, а рішення Ріпкинського районного суду від 13.02.2018 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частинами 2, 5 ст.263 ЦПК України визначено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності", розпорядження Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 17 серпня 2010 р. №41-р "Про створення комісії", рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 07 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС", суд першої інстанції виходив з того, що оспорювані рішення та розпорядження суперечать актам цивільного законодавства, проте станом на серпень-вересень 2010 року Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області не був власником спірної квартири та був тим органом, за клопотанням якого Ріпкинська селищна рада приймала вказані рішення та розпорядження, тому вони не порушують цивільні права та інтереси Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівської області.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (першої сесії сьомого скликання) від 18.11.2015 року "Про надання ОСОБА_2 згоди на приватизацію квартири", розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2В.» та свідоцтва про право власності на житло серії СТЕ №012868 від 28.04.2016 року, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що оспорюване рішення та розпорядження суперечать актам цивільного законодавства. Проте суд виходив з того, що підхід органів влади до ситуації ОСОБА_2 був непослідовним і нескоординованим, оскільки Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області приймала рішення про передачу вказаної квартири із державної власності Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади саме за клопотанням Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області, а нині оскаржує передачу вказаного майна до комунальної власності та станом на час прийняття оспорюваного рішення та розпорядження спірна квартира перебувала одночасно у державній власності Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та паралельно у комунальній власності Ріпкинської територіальної громади.

Суд апеляційної інстанції частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Судом у справі встановлено, що предметом спору є однокімнатна квартира, загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

22 серпня 2009 року на підставі договору-купівлі продажу нерухомого майна Державна іпотечна установа придбала у забудовника спірну квартиру.

03 вересня 2009 року КП "Чернігівське МБТІ" було проведено державну реєстрацію права власності на спірну квартиру в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за Державною іпотечною установою.

04 грудня 2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області №164 «Про видачу ордерів на жилі приміщення, зняття та постановку на квартирний облік» ОСОБА_2 був виданий спеціальний ордер на заселення в спірну квартиру.

Рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності територіальної громади, на підставі листа Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області щодо прийняття-передачі в комунальну власність територіальної громади службової квартири, яка перебуває на балансі відділу, надано згоду на прийняття із державної до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади спірної квартири, як службової, балансовою вартістю 196 560 грн.

Розпорядженням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 17 серпня 2010 року №41-р "Про створення комісії", на підставі рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності територіальної громади", утворено комісію щодо приймання-передачі від Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області спірної квартири до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади в складі заступника голови ради ОСОБА_3, бухгалтера ради ОСОБА_4, представників Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, представника ЖЕД ОСОБА_8

Згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затвердженого рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 07 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС", та погодженого з в.о. начальника Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_9 16 вересня 2010 року, спірна квартира була передана із державної власності Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади.

04 травня 2012 року згідно акту приймання-передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою, спірна квартира, балансовою вартістю 196560 грн., яка придбана Державною іпотечною установою, закріплена за нею на праві повного господарського відання та перебуває на її балансі, безоплатно передана в управління Міністерству внутрішніх справ України.

На підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.11.2012 року "Про закріплення квартир, переданих Державною іпотечною установою до сфери управління МВС" спірну квартиру закріплено на праві оперативного управління за територіальним органом внутрішніх справ.

Наказом УМВС України в Чернігівській області від 25.12.2012 року "Про реалізацію Наказу МВС України від 30.11.2012 року "Про закріплення квартир, переданих Державною іпотечною установою до сфери управління МВС" закріплено за підпорядкованими підрозділами передані квартири, в т.ч. і спірну.

15 травня 2015 року Реєстраційною службою Ріпкинського районного управління юстиції в Чернігівській області проведено державну реєстрацію права власності спірної квартири, на підставі акту приймання-передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою від 04 травня 2012 року та на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 року N855 "Деякі питання передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою, за Державою в особі Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна, балансоутримувачем спірної квартири є Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області.

Рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 21 жовтня 2015 року "Про зняття статусу службового житла", на підставі клопотання Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області від 07.10.2015 року №7017 щодо зняття статусу службового житла з спірної квартири, виключено спірну квартиру із числа службових приміщень.

Рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 18.11.2015 року "Про надання згоди на приватизацію квартири", надано згоду на приватизацію спірної квартири ОСОБА_2

Розпорядженням Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року №345 «Про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2В.», передано ОСОБА_2 безоплатно з розрахунку санітарних норм загальної та додаткової площі спірну квартиру та зобов'язано уповноважених на те осіб оформити свідоцтво про право власності на житло.

06 липня 2016 року державним реєстратором Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСОБА_10 проведено державну реєстрацію права власності спірної квартири, на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року №345 «Про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2В.» та свідоцтва про право власності на житло серії СТЕ №012868 від 28.04.2016 року, за ОСОБА_2

Згідно із ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

З матеріалів справи вбачається, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, на час прийняття Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області рішення від 18.11.2015 року "Про надання ОСОБА_2 згоди на приватизацію квартири" та на час прийняття Ріпкинською районною державною адміністрацією розпорядження від 27.04.2016 року №345 «Про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2В.», перебувала одночасно у власності Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та паралельно у комунальній власності Ріпкинської територіальної громади.

Станом на 18.11.2015 року та 27.04.2016 року право власності Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України не було припинено в порядку, передбаченому законодавством. Також залишаються чинними рішення, прийнятті Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області щодо приймання-передачі спірної квартири з державної в комунальну власність.

Квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 відображена у бухгалтерському обліку Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області на позабалансовому рахунку як така, що перебуває в оперативному управлінні.

Згода на приватизацію ОСОБА_2 вказаної квартири дана Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області. В той же час, Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області, у оперативному управлінні якої знаходиться вказана квартира, як державний житловий фонд не надавалась згода на приватизацію ОСОБА_2 вказаної квартири.

Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області рішення від 18.11.2015 року "Про надання ОСОБА_2 згоди на приватизацію квартири" та Ріпкинською районною державною адміністрацією розпорядження від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2В.» приймались, виходячи з того, що вказана квартира перебуває у комунальній власності Ріпкинської територіальної громади.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (першої сесії сьомого скликання) від 18.11.2015 року "Про надання ОСОБА_2 згоди на приватизацію квартири"; розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року №345 «Про передачу житла у приватну власність ОСОБА_2В.»; свідоцтва про право власності на житло серії СТЕ №012868 від 28.04.2016 року, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_2, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області приймала рішення про передачу вказаної квартири із державної власності Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади саме за клопотанням Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області, а нині оскаржує передачу вказаного майна до комунальної власності, а також те, що станом на час прийняття селищною радою оспорюваного рішення та розпорядження спірна квартира перебувала одночасно у власності Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та паралельно у комунальній власності Ріпкинської територіальної громади.

Разом з тим, суд першої інстанції вирішуючи спір грунтовно врахував рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гладишева проти Росії» від 6 грудня 2011 року, де суд розглядав питання про позбавлення заявниці права власності на квартиру, яка в свій час була приватизована і зазначив, що ризик здійснення помилки органом державної влади має нести держава, і ці помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, а також правову позицію Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі за №6-92цс13, за якою особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у даній справі наявний непослідовний і некоординований підхід державних органів до передачі квартири у власність ОСОБА_2, яка отримала житло перебуваючи на службі в органах МВС як службове житло, при цьому правомірно перебувала на черзі на отримання житла та відсутні протиправні дій останньої при приватизації квартири, яка має безумовне право на приватизацію. При цьому, ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, тому позбавлення ОСОБА_2 права власності на спірну квартиру без надання будь-якої компенсації або іншого відповідного відшкодування у спосіб, викладений в позовній заяві покладе на ОСОБА_2 непропорційний тягар з огляду на ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги вищевстановлених висновків не спростовують.

При цьому, судом першої інстанції не враховано наступне.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 20 ЦПК України передбачено, що не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених сттями 255 та 257 цього Кодексу (ч.1 ст.377 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи позовні вимоги Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішення від 11 серпня 2010 року «Про прийняття об»єктів до комунальної власності», розпорядження від 17 серпня 2010 року №41-р «Про створення комісії» та рішення від 07 вересня 2010 року «Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВУ МВС», суд першої інстанції не звернув увагу на те, що спір виник між юридичними особами, а тому рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в цій частині підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі у цій частині.

В іншій частині рішення суду першої інстанції належить залишити без змін з наведених вище обставин.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, ч. 1 ст.377, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Ріпкинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області задовольнити частково.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2018 року в частині вирішених позовних вимог Ріпкинського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Чернігівській області до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області про визнання незаконним та скасування рішення від 11 серпня 2010 року «Про прийняття об»єктів до комунальної власності», розпорядження від 17 серпня 2010 року №41-р «Про створення комісії» та рішення від 07 вересня 2010 року «Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВУ МВС» скасувати та провадження у справі в цій частині закрити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 21 травня 2018 року.

Голова судового засідання:Судді: