Справа № 236/678/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря Плаксіної Є.В.,

позивача ОСОБА_1,

свідка ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лиман цивільну справу, в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Об"єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обгрунтування своїх вимог заявник зазначила, що 26 січня 2017 року померла її мати ОСОБА_3 Згідно заповіту, складеного 19 січня 2017 року та посвідченого державним нотаріусом Лиманської дарежавної нотаріальної контори ОСОБА_3 все своє майно заповідала заявнику. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 6,7989 га, розташована на території Лиманської міської (колишньої Тернівської сільської ради Краснолиманського району) Донецької області, яка належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії I-V-ДН № 159565. Однак при оформленні цього документа було допущено помилку у прізвищі власника, а саме замість "Біленець" помилково записано "Білинець". Заявник у встановленому законом порядку прийняла спадщину, однак, через вказану помилку оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки не втсановлено належність спадкового майна спадкодавцеві, у зв"язку з чим 06 березня 2018 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 було ухвалено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Тому заявник звернулася до суду та просить встановити факт належності ОСОБА_3 Державного акту на право приватної власності на землю.

Заявник ОСОБА_1, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася (а.с.33), надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 38). В судовому засіданні 12 квітня 2018 року суду показала, що 26 січня 2017 року померла її мати ОСОБА_3 Під час оформлення нею спадкових прав встановлено, що у правовстанолюючому документі на земельну ділянку невірно записне прізвище власника, через що вона позбавлена можливості оформити спадкові права. Просить суд встановити факт належності ОСОБА_3 Державного акту на право приватної власності на землю.

Представник заінтересованої особи за довіреністю - ОСОБА_5 (а.с. 28), будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, рішення ухвалити на розсуд суду (а.с. 27).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії ІІІ-УР № 569124 виданим 21 вересня 1961 року, де в графі "мати " записана російською мовою "Беленец Ефросинья Илларионовна" (а.с. 15), а також свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 073495, згідно з яким заявник змінила своє дошлюбне призвище "Біленець" на "Скрипник" (а.с. 14).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії І-НО № 976879, виданим 27 січня 2017 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 26 січня 2017 року ОСОБА_3 померла (а.с. 17).

Після смерті ОСОБА_3 залашилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 6,7989 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Лиманської міської (колишньої Тернівської сільської ради Краснолиманського району) Донецької області.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За життя 19 січня 2017 року ОСОБА_3 був складений заповіт, посвідчений державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за яким все своє майно заповідала ОСОБА_1 (а.с. 18).

Згідно зі ст. ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 -1265 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З метою оформлення спадщини заявник ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулася до Лиманської даржавної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 06 березня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, бо з огляду на надані спадкоємцем правовстановлюючі документи на спадкове майно, не підтверджується факт належності цього майна спадкодавцеві, оскільки в документах маються розбіжності у прізвищі спадкодавця, а саме у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця "Біленець", а в державному акі на право приватної васності на землю - "Білинець" (а.с. 13).

Так, Державний акт про право приватної власності на землю серії I-V-ДН № 159565 на земельну ділянку площею 6,7989 га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Лиманської міської (колишньої Тернівської сільської ради Краснолиманського району) Донецької області дійсно був виданий 16 серпня 2002 року Тернівською сільською радою на ім"я ОСОБА_6 (а.с. 19).

Однак, відповідно до даних, що містяться у паспорті громадянина України, виданого Краснолиманським МВ УМВС України в Донецькій області 06 листопада 1997 року, картці фізичної особи - платника податків, заповіту та свідоцтві про смерть вбачається, що прізвище ім'я та по-батькові померлої вказане як ОСОБА_3. (а. с.16, 17, 18).

Факт належності ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки також підтвердила допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2, яка суду пояснила, що родину ОСОБА_3 знає з 1982 року. Заявниця ОСОБА_1 є донькою померлої. ОСОБА_3 мешкала в с. Колодязі та була членом колгоспу "Жовтень", де і отримала спірну земельну ділянку.

З наданих заявником доказів вбачається, що у вказаному Державному акті про право приватної власності на землю серії I-V-ДН № 159565 було допущено помилку у прізвищі власника спірної земельної ділянки.

Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Деркомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537.

Також, у зв"язку з внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності).

Тобто внести виправлення у держвний акт не є можливим.

За встановлених обставин, встановлення факту належності Держаного акту про право приватної власності на землю померлій матері заявника ОСОБА_3 породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в документ, який посвідчує факт належності його матері правовстановлюючого документу, що має юридичне значення для послідуючого оформлення спадщини.

Аналіз наданих заявником доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі ОСОБА_3 16 серпня 2002 року Державного акту про право приватної власності на землю серії I-V-ДН № 159565 на земельну ділянку площею 6,7989 га призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Лиманської міської (колишньої Тернівської сільської ради Краснолиманського району) Донецької області, було допущено помилку в написанні прізвища власника «Білинець» замість «Біленець».

Тому суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення, судові витрати заявнику не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 18, 42, 258-259, 263-265, 268, 272, 315-319 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, заінтересована особа - Лиманська міська рада, яка знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 46, м. Лиман, Донецької області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 26 січня 2017 року в м. Лиман Донецької області, Державного акту про право приватної власності на землю серії IV-ДН № 159565 на земельну ділянку площею 6,7989 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Лиманської міської (колишньої Тернівської сільської ради Краснолиманського району), виданого 16 серпня 2002 року Тернівською сільською радою Краснолиманського району Донецької області на ім"я "Білинець Єфросинії Іларіонівни".

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Апеляційний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -