ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Справа № 381/3917/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Фастівське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2018 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів посилаючись на те, що вона має паспорт громадянина України, де її прізвище вказано - «ОСОБА_1». В інших документах, нею виявлено помилку в прізвищі, зокрема у свідоцтві про укладання шлюбу, трудовій книжці, посвідченні громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю, де вказано - «ОСОБА_1». Внаслідок такої помилкової зміни її прізвища, виникли певні неузгодженості між документами, що посвідчують особу та правовстановлюючими документами, які були видані на її імя, що у свою чергу позбавляє права звернутися до органів ПФУ за призначенням пенсії за віком. Інших шляхів виправлення помилки у документах не існує.

Даний факт їй необхідно встановити для отримання пенсії.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, через канцелярію суду подав заперечення на заяву, в якому просив врахувати, що при доведеності заявником в судовому засіданні неможливості виправлення помилок у свідоцтві про укладення шлюбу та трудовій книжці відповідними установами, організаціями, не заперечують проти встановлення цих фактів. Щодо встановлення факту належності заявнику посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю не заперечують.

Заслухавши заявника, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України (зі змінами) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є невідповідність прізвища заявника у свідоцтві про укладання шлюбу, трудовій книжці, посвідченні громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як вбачається з матеріалів справи, прізвище заявника згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Фастівським МГВГУ МВС України в Київській області від 20.03.2002 року на ім»я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться «ОСОБА_1» у свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 видане 11.02.1984 року Ковалівською сільською радою Васильківського району Київської області, трудовій книжці серії НОМЕР_4, посвідченні громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю серії НОМЕР_5 виданого 22.03.1994 року Київською облдержадміністрацією, прізвище вказано, як - «ОСОБА_1». В інших правовстановлюючих та посвідчуючих особу заявника її прізвище вказано, як - ОСОБА_1».

Разом з тим, при зверненні до суду, так і під час судового розгляду, заявник, не надала суду доказів, які б підтверджували факт її звернення до відповідних установ, організацій, які видали вказані документи з приводу внесення виправлень та не надано суду належних доказів про не можливість внесення до них відповідні виправлення.

Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 58 ЦПК).

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, відповідно до ч.3 ст. 315 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об»єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За таких обставин, суд, оцінюючи зібрані у справі сукупні докази, вважає, що заява ОСОБА_1 не грунтується на чинному законодавстві, подана без належних доказів, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.4,12,13,76-82,258,259,263,265,268,273,293,294,315,319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені заяви ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., ідент.номер - НОМЕР_1, прож.: АДРЕСА_1, заінтересована особа - Фастівське обєднане управління Пенсійного фонду України Київської області, , місцезнаходження: вул. А.Саєнка, 10, м. Фастів Київська область про встановлення факту належності правовстановлюючих документів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей