Справа №720/455/18
Провадження № 2/720/370/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Новоселиця.

Новоселицький районний суд Чернівецької області, у складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Мелещук К.О.,

сторін по справі:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Берестянської сільської ради Новоселицького району,

- про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що в с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області по вул. Центральна, 13 розташоване дворогосподарство, яке в період з 01.07.1990 по 15.04.1991 роки відносилося до категорії колгоспний двір та в ньому на той період була прописана та проживала лише спадкодавець, ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, яка одноособово була власницею даного нерухомого майна.

При житті 26.12.2013 року спадкодавець, ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого було зроблене наступне розпорядження: все її приватне майно, де б воно не знаходилось, із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належить чи буде належати їй по закону на день смерті, а також на що буде вона матиме право заповіла на користь позивача, ОСОБА_2

03.01.2014 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на цілу частку в житловому будинку, який знаходиться по вул. Центральна, 13 в с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області.

Позивач ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем за складеним заповітом, оскільки у спадкодавця, ОСОБА_3, спадкоємців по закону першої черги немає так як власних дітей вона не мала, а подружжя та батьки померли значно раніше неї.

ОСОБА_4 своєчасно прийняв спадщину після смерті 03.01.2014 ОСОБА_3, оскільки на момент смерті спадкодавця, ОСОБА_3, був зареєстрований та постійно проживав разом із нею за однією адресою в дворогосподарстві, що знаходиться по вул. Центральна буд.13 в с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області, однак в частині отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок приватний нотаріус відмовила йому, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу.

Таким чином оформлення спадщини в позасудовому порядку не можливе.

Представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_4, право власності в цілому на житловий будинок, що розташований по вул. Центральна, 13 в с. Берестя Новоселицького району, після смерті 03.01.2014 року ОСОБА_3.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні не зявився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Суд вислухавши думку представника позивача враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Стаття 380 ЦК України зазначає, що жилий будинок є обєктом права приватної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Матеріалами справи судом встановлено, що господарство по вул. Центральна, 13 в с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області станом на 1990 1991 роки відносилось до категорії колгоспного двору, та в ньому на той період була прописана та проживала спадкодавець ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4) ОСОБА_5, про що свідчить довідка за №98 від 16.01.2018 року видана Берестянською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області.

Відповідно до ст. 100 ЦК України в редакції 1963 року в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Тобто, зазначене дворогосподарство відповідно до вимог ЦК України в редакції 1963 року належало на праві особистої власності спадкодавцю, ОСОБА_3

При житті 26.12.2013 року ОСОБА_3 склала заповіт на користь позивача, ОСОБА_2, який був зареєстрований в реєстрі за №79 і посвідчений секретарем сільської ради с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області, відповідно до якого спадкодавець, заповіла все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде матиме право.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно довідки №292 від 21.03.2018 року виданої Берестянською сільською радою Новоселицького району на момент смерті ОСОБА_3, яка померла 03.01.2014 року в господарстві по вул. Центральна, 13 в с. Берестя Новоселицького району Чернівецької області був зареєстрований та проживав спадкоємець по заповіту ОСОБА_4.

Позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом після смерті 03.01.2014 року спадкодавця ОСОБА_3, відповідно до норм ч.3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Постановою приватного нотаріуса Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області від 22.03.2018 року позивачу ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по вул. Центральна, 13 с.Берестя Новоселицького району після смерті 03.01.2014 року ОСОБА_3, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ст. 82 ЦПК України, Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Враховуючи те, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, позивач ОСОБА_2 своєчасно прийняв спадщину, тому суд дійшов висновку про задоволення даних заявлених позовних вимог.

Суд вирішуючи питання, щодо судових витрат приймає до уваги, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору по квитанції від 27.03.2018року в сумі 1 262грн.20 коп., які є обґрунтованими та пропорційними заявленому позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд враховуючи, що відповідач визнав заявлені позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, тобто у процесі підготовчого судового засідання, що і стало підставою для винесення рішення по суті заявлених позовних вимог, тому на підставі викладеного суд вважає за необхідним, повернути з державного бюджету 50 % ( пятдесят відсотків судового збору) сплаченого при поданні позову на користь ОСОБА_2 Анатолійовича.що становить суму повернення судового збору 612 грн.10коп.

Керуючись ст.ст. 4,7,12,13,80,82,142,200,245,246,258-273,354 ЦПК України і на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, паспорт серії КТ085359 виданий 02 жовтня 2012 року Новоселицьким РС УДМС України в Чернівецький області, право власності на житловий будинок літера А, літня кухня літера Б, сарай літера В, вбиральня літера Г, погріб літера Пг, огорожа літера №1-3, колодязь літера №4 розташований по вул. Центральна 13, с. Берестя, Новоселицького району після смерті 03 січня 2014 року ОСОБА_3.

Повернути ОСОБА_2, ІПН: НОМЕР_1, 50 % сплаченого судового збору, відповідно до квитанції від 27.03.2018 року з Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 30-денний строк з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Вівчар Г.А.