Справа № 182/142/18
Провадження № 2/0182/1370/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.10.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тихомирова І.В.

за участю секретаря Рахуба О.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.04.2015 року померла його бабуся ОСОБА_4. За життя, а саме 21.02.2012 року, вона склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6000 га кадастровий номер :01:001:0799 в рівних частках заповіла своїм донькам ОСОБА_5, ОСОБА_2 та синові ОСОБА_6, який доводиться батьком позивачу. Усе інше майно, де б воно не було та з чого б не складалося, а також житловий будинок з господарськими будівлями № 130 по вулиці Леніна в с. Кірове Нікопольського району ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2

31.01.2014 року помер, не залишивши заповіту, батько позивача ОСОБА_6 Позивач проживав та був зареєстрованим з ним за однією адресою до дня смерті, а тому прийняв спадщину фактично, шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Зважаючи на те, що один із спадкоємців ОСОБА_4 за заповітом ОСОБА_6 помер раніше своєї матері, до складу спадщини за заповітом увійшло лише 2/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0799, а 1/3 частина, на яку мав право ОСОБА_6 в порядку спадкування за заповітом, відійшла до спадкоємства за законом.

ОСОБА_5 відмовилася від спадкування за заповітом і за законом після смерті ОСОБА_4 на користь своєї сестри ОСОБА_2, у звязку з чим 14.12.2016 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0799 (з урахуванням 1/3 частини, від якої відмовилася дочка спадкодавця ОСОБА_5М.). Того ж дня ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частини земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0799 (з урахуванням 1/9 частини, від якої відмовилася дочка спадкодавця ОСОБА_5М).

Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/9 частину зазначеної земельної ділянки, на яку за законом мав би право ОСОБА_6, не видавалось.

Крім позивача, спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 є рідний брат позивача ОСОБА_3, який на спадщину не претендує та не заперечує проти її прийняття позивачем. Тітка ОСОБА_1 ОСОБА_2 також не заперечує проти визнання за позивачем права власності на 1/9 частину спадкової земельної ділянки.

Однак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій та рекомендовано позивачеві звернутися до суду. З урахуванням викладених обставин ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на 1/9 частину земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0799 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6000 га у порядку спадкування за законом після смерті 31.01.2014 року ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що померла 23.04.2015 року.

У судове засідання позивач не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві на позовних вимогах наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.68).

Відповідачі у судове засідання не зявилися. Кожен окремо подали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Зазначають, що з позовом ознайомлені, визнають його та не заперечують проти визнання права власності на спадок за ОСОБА_1 (а.с.67,73-74).

Враховуючи, що відповідачі у повному обсязі визнав позов ОСОБА_1, суд вважає доцільним за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 200 ЦПК України, та розглянути справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 29.10.2002 року на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації № 258-р від 10.07.2002 року належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6.600 га, розташована на території Кіровської сільської ради (а.с.13).

За життя ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Кіровської сільської ради 21.02.2012 року за реєстровим № 9, яким зазначену земельну ділянку заповіла своїм дітям ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частинах, а все інше майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також житловий будинок із господарськими будівлями № 130 по вул. Леніна в с. Кірове Нікопольського району заповіла ОСОБА_2 (а.с.11).

Проте, батько позивача ОСОБА_6 помер раніше своєї матері, а саме 31.01.2014 року (а.с.4). За життя він заповіту не склав.

23.04.2015 року померла ОСОБА_4 (а.с.5), яка була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не було, що підтверджується довідкою № 521 Виконавчого комітету Кіровської сільської ради Нікопольського району від 14.09.2015 року (а.с.10).

14.12.2016 року державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 доньці померлої ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/3 частини, з урахуванням 1/3 частини, від якої відмовилася дочка спадкодавця ОСОБА_5, приватизованої земельної ділянки площею 6,6000 га, кадастровий номер :01:001:0799, розташованої на території Чистопільської (Кіровської) сільської ради Нікопольського району (а.с.21). Того ж дня, а саме 14.12.2016 року, державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/9 частини, з урахуванням 1/9 частини, від якої відмовилася дочка спадкодавця ОСОБА_5, приватизованої земельної ділянки площею 6,6000 га, кадастровий номер :01:001:0799, розташованої на території Чистопільської (Кіровської) сільської ради Нікопольського району. Свідоцтво про право власності на 1/9 частину зазначеної ділянки, на яку мав би право ОСОБА_6 у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, не видавалося (а.с.22).

Позивач звертався до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6, однак постановою нотаріуса вих. № 2012/02-31 від 06.09.2017 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с.12).

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на його законному праві на спадщину, не суперечать правам і законним інтересам інших осіб, визнаються іншими спадкоємцями померлих спадкодавців, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на 1/9 частину земельної ділянки, розташованої на території Чистопільської (Кіровської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:001:0799 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6000 га у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, що помер 31.01.2014 року, та ОСОБА_4, що померла 23.04.2015 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 1217, 1223, 1261, 1266 ЦК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,206,263-265 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на 1/9 частину земельної ділянки, розташованої на території Чистопільської (Кіровської) сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер :01:001:0799 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,6000 га у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, що помер 31.01.2014 року, та ОСОБА_4, що померла 23.04.2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: ОСОБА_8