справа № 489/6119/18
провадження №2/489/2653/18
10 грудня 2018 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
за участю секретаря судового засідання Коденко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 комітету Миколаївської міської ради, третя особа Перша Миколаївська державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про зняття заборони відчуження нерухомого майна,
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою в якій просив зняти заборону відчуження житлового будинку № 3, розташованого за адресою: м.Миколаєв, Проїзд «Г», яку накладену державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори 02.06.2006 за № 3291540 на підставі рішення ОСОБА_2 комітету Миколаївської міської ради № 536 від 27.11.1992.
Позовну заяву мотивував тим, що йому та його матері ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності, серії ЯЯЯ № 279984, виданого ОСОБА_2 комітетом Миколаївської міської ради 05.10.2005, та Свідоцтва про право на спадщину від 13.03.2001 за реєстраційним номером 2-293 на праві спільної часткової власності належав житловий будинок № 3, розташований за адресою: м. Миколаєві, Проїзд «Г». Також, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 593346, виданого Миколаївською міською радою 13.02.2007, їм належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку.
ОСОБА_3 померла 02.10.2011. Позивач, який є єдиним спадкоємцем, в установлений законом строк прийняв спадщину, право на яку оформив 17.05.2018. Під час оформлення спадщини йому стало відомо, що 02.06.2006 державною нотаріальною конторою на підставі рішення ОСОБА_2 комітету Миколаївської міської ради № 536 від 27.11.1992, архівний запис № 5922 від 27.11.1992, помилково накладено заборону на відчуження житлового будинку.
Після він звернувся до державної нотаріальної контори, але зняти заборону виявилось неможливим, оскільки нотаріус цієї нотаріальної контори розяснив, що в даному випадку нотаріальна контора виступала реєстратором, а не ініціатором обтяження, та йому було запропоновано звернутись до суду для вирішення питання про скасування обтяження.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 10.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено її розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.
Ухвалою суду від 15.11.2018 за клопотанням позивача проведено заміну неналежного відповідача державної нотаріальної контори на належного відповідача ОСОБА_2 комітет Миколаївської міської ради та залучено державну нотаріальну контору до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
В судове засідання учасники справи не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Позивач подав до суду письмову заяву в якій просив розгляд справи здійснити за його відсутності, позовні вимоги підтримує та проти прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, про причини неявки в судове засідання свого представника не повідомив.
Державна нотаріальна контора надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, в якій вказала, що ініціатором накладення обтяжень на нерухоме майно був виконавчий комітет міської ради, а нотаріальна контора виконала лише функцію реєстратора. Також вказала, що заперечень стосовно зняття заборони відчуження житлового будинку не має.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серії ЯЯЯ № 279984, виданого ОСОБА_2 комітетом Миколаївської міської ради 23.09.2005 за № 1739, житловий будинок № 3 за адресою: м.Миколаїв, Проїзд «Г» на праві спільної часткової власності, по ? частки кожному, належав ОСОБА_3І та ОСОБА_1
Право власності вказаних осіб на земельну ділянку площею 691 кв.м за адресою: м.Миколаєв, Проїзд «Г», 3 підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 593346, виданого 13.02.2007.
12.10.2011 ОСОБА_3 померла.
Після її смерті спадщину, яка складалася із ? частки житлового будинку № 3, розташованого в м.Миколаїв, Проїзд «Г», прийняв позивач.
Позивач спадщину оформив 17.05.2018, що підтверджується Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.05.2018, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4
Згідно Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 02.06.2006 реєстратором - державною нотаріальною конторою, на підставі рішення ОСОБА_2 комітету Миколаївської міської ради від 27.11.1992 № 536, на житловий будинок за адресою: м.Миколаїв, Проїзд «Г», будинок 3, накладено обтяження.
Із архівної копії рішення ОСОБА_2 комітету Миколаївської міської ради № 536 від 27.11.1992 вбачається, що цим рішенням надано дозвіл асоціації з будівництва житла Ленінського районного виконавчого комітету на виконання проектно-дослідницьких робіт по розміщенню житлової забудови на земельній ділянці, яка граничить з вул. Ізмалкова, 12 Поздовжня, 9 Лінія, 8 Поздовжня та на знесення і відселення житлових будинків, зокрема, Проїзд «Г» за номерами 2, 4/1, 4/2, 7/1, 7/2.
Таким чином, рішення ОСОБА_2 комітету Миколаївської міської ради № 536 від 27.11.1992, на підставі якого державним нотаріусом накладено обтяження на житловий будинок позивача, не стосується майна останнього, оскільки передбачає накладення обтяження на нерухоме майно за адресою: м.Миколаїв, Проїзд «Г», 2.
Із відповіді ОСОБА_2 комітету Миколаївської міської ради від 06.07.2018 № 0-5099, яка надана на звернення ОСОБА_1, вбачається, що заявнику розяснено право на звернення до Департаменту з надання адміністративних послуг або до будь-якого іншого субєкта державної реєстрації, відповідно до вимог чинного законодавства з відповідним рішенням суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.
Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
За положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Враховуючи наведене та встановлені в ході розгляду справи обставини, зокрема те що обтяження на нерухоме майно, яке належить на праві власності позивачу, накладено помилково, а наявність заборони відчуження цього майна порушує право власності останнього, суд, оцінивши наявні в справі докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову в обраний позивачем спосіб.
Керуючись статтями 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 про зняття заборони відчуження нерухомого майна - задовольнити.
Скасувати заборону відчуження накладену на житловий будинок № 3, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, Проїзд «Г», зареєстровану 02.06.2006 Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3291540, на підставі рішення ОСОБА_2 комітету Миколаївської міської ради № 536 від 27.11.1992 та додаткових даних: архівний запис № 5922-21 від 27.11.1992.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1;
відповідач: ОСОБА_2 комітет Миколаївської міської ради, ідентифікаційний код юридичної особи 04056612, місцезнаходження: м. Миколаїв, вулиця Адміральська, 20;
третя особа: Перша Миколаївська державна нотаріальна кантора Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ідентифікаційний код юридичної особи 02892729, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Пушкінська, 14/6.
Суддя І.В.Коваленко