Номер провадження: 22-ц/785/2099/18
Номер справи місцевого суду: 494/432/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Калараш А.А., Заїкіна А.П.

за участю секретаря Драганової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, на заочне рішення Березівського районного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Дєткова О.Я. в м. Березівка Одеської області 09 жовтня 2017 року о 10 год. 21 хв., -

встановила:

22 травня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що від спільного проживання з відповідачем вона має неповнолітню дочку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, матеріальну допомогу на утримання якої останній не надає. Оскільки на даний час вона зазнає матеріальні труднощі щодо виховання та належного утримання дитини, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини від усіх видів його доходів (а. с. 1-3).

Заочним рішенням Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено: стягнуто з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1 000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з 22 травня 2017 року до її повноліття, а саме до 15 червня 2032 року.

Допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір 640 гривень (а.с.34).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду змінити та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити: стягнути аліменти в розмірі ? частини з усіх доходів, а якщо він не працює в розмірі щонайменше 1 500 гривень на місяць, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с. 39-40).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.ст. 180,182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення, однак мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, дитина сторін, яка народилася 15 червня 2014 року, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 4,6).

Обгрунтовуючи предмет та підставу позову, позивачка зазначала, що після припинення спільного проживання відповідач не надає дочці матеріальну допомогу, яку вона потребує для нормального її виховання та розвитку.

Однак, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, ОСОБА_2 не було доведено ту обставину, що відповідач дійсно працює та отримує доходи, з яких можливо було б визначати частку аліментів, на задоволенні якої вона наполягає.

Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 01 травня 2017 року становить 1 426 гривень.

Визначаючи розмір аліментів, судом першої інстанції було враховано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину, згідно ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та вірно визнано за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти у розмірі не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Статтею 184 СК України передбачається, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_2 на необхідність стягнення з ОСОБА_3 аліменти у розмірі ? частини з усіх доходів або у твердій частці у розмірі 1 500 гривень щомісячно, оскільки положеннями ч. 3 ст. 181 СК України встановлено, що за вибором позивача аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду або у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі, при цьому, згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, положеннями СК України не передбачено призначення рішенням суду одразу два способи стягнення аліментів - у частці від доходу відповідача та у твердій грошовій сумі, однак встановлено, що розмір аліментів, призначений за будь-яким із зазначених способів стягнення аліментів, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Тому, оскільки у судовому засіданні не було доведено, що відповідач має постійне місце роботи та отримує доходи, з яких можливо було б визначати частку аліментів, судом першої інстанції було вірно визначено, що стягненню на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3 підлягає сума аліментів в розмірі 1 000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 рокуухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заочне рішення Березівського районного суду Одеської області від 09 жовтня 2017 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 17 серпня 2018 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

ОСОБА_5