Провадження № 2-о/761/243/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вищевказана заява.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що заява подана з порушенням вимог ст. 350-1, 350-3, 350-6 ЦПК України.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Згідно ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Заявником не долучено доказів на підтвердження місця реєстрації дитини або її місця проживання, що унеможливлює головуючому судді у даній справі вирішити питання підсудності та в подальшому відкриття провадження у справі.

Статтею 235 СК України, встановлено, що орган опіки та піклування здійснює нагляд за дотриманням прав дітей, які усиновлені і проживають в Україні. Нагляд за дотриманням прав дитини, яка усиновлена, здійснюється до досягнення нею повноліття.

У Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року говориться, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 55 Цивільного кодексу України передбачено, що опіка і піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Інтереси таких осіб захищають, зокрема, органи опіки та піклування.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (ч. 4 ст. 294 ЦПК України).

Згідно ст. 350-3 ЦПК України, заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.

Оскільки, у даній справі зачіпаються інтереси малолітньої дитини, а відповідно до законодавства України у такому разі обов'язковою є участь служби у справах дітей, має бути вирішено питання про залучення її до участі в справі та відповідно надання копії заяви з додатками для залученої особи.

ОСОБА_1 звернувсь до суду із заявою про видачу обмежувального припису 23 травня 2018 року.

У поданій заяві ОСОБА_1 посилається на обставини, які відбувались у період з 2017 по 2018 роки.

Утім, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», положеннями якого заявник обґрунтовує свої вимоги, та норми статей 350-1 - 350-8 Цивільного процесуального кодексу України, які визначають підстави для видачі обмежувального припису, - набрали чинність 07 січня 2018 року.

Отже, вищезазначені нормативно-правові акти, які набрали чинність 07 січня 2018 року, не можуть поширюватись на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності.

З урахуванням наведеного, заявнику необхідно уточнити обставини справи та їх обґрунтування після набрання чинності вищезазначеним законом.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців (ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України).

Проте, заявником не зазначено строк, на який він просить суд видати обмежувальний припис.

Як передбачено ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Тому, заявнику необхідно надати докази на підтвердження місця реєстрації дитини або її місця проживання, вирішити питання участі у справі служби у справах дітей, уточнити вимоги щодо обставин справи та їх обґрунтування в частині обставин справи, на які посилається заявник, що діяли до набрання чинності норм закону про видачу обмежуваного припису, а також строк, на який заявник просить видати обмежувальний припис. Після виправлених недоліків надати відповідну заяву до суду та її копії для заінтересованої особи, а у випадку залучення до участі в справі інших заінтересованих осіб - копії заяв з додатками для направлення їм.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 177, 185, 294, 315, 350-1 - 350-8 ЦПК України, 235 СК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису - залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя