БАБУШКІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 57
Справа № 200/606/18
Провадження №2/200/172/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2018 року м.Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Шевцова Т.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, 61013, АДРЕСА_1) до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» (ІПН 14352406, 01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3), третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 59 а) про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з торгів, визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И Л А:

16.01.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив: визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулися, серія та номер: реєстровий номер 1660, виданий 20.12.2017, видавник: ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО, за яким власником земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер: :02:399:0015, цільове призначення: «02.05 Для будівництва індивідуальних гаражів», є ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» та скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро»; визнати права власності на земельну площею 0,0051 га, кадастровий номер :02:399:0015, цільове призначення: «02.05 Для будівництва індивідуальних гаражів», розташованої за адресою: м.Дніпро, вул. Воскресенська, буд.27.

В обґрунтування позову зазначив, що у квітні 2017 року позивач на електронних торгах придбав нерухоме майно гараж літ. Ю, площею 40,8 кв.м, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 27 та в подальшому оформив право власності на вищезазначене майно шляхом отримання свідоцтва про придбання майна з електронних торгів, виданого приватним нотаріусом ДНМО ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за №875. Попереднім власником гаражу та земельної ділянки, площею 0,0051 га, кадастровий номер :02:399:0015, цільове призначення: «02.05 Для будівництва індивідуальних гаражів», був ОСОБА_6 ОСОБА_7 речових прав на нерухоме майно, позивач дізнався про перебування у власності відповідача земельної ділянки на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулися, серія та номер: реєстровий номер №1660, виданий 20.12.2017, видавник ОСОБА_4, приватний нотаріус ДМНО. Позивач вважає, що зазначена земельна ділянка належить йому, при цьому керується ст.ст.120, 125 ЗК України, ст.377 ЦК України, тому не могла бути предметом продажу з прилюдних торгів, а відповідач не може бути її власником. Вважає, що з моменту державної реєстрації права власності на гараж, він «автоматично» стає власником земельної ділянки, на якій розташований гараж, тому свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулися в порядку ч.1 ст.215 ЦК України, є недійним.

17.01.2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

23.04.2018 року відповідачем отримано копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

25.04.2018 року третьою особою отримано копію ухвали про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

05.05.2018 року відповідач скористався правом на подання відзиву, де просив у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі. При цьому зазначив, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування позову. Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 28.11.2017, затверджений в.о. начальником ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_8 28.11.2017, є чинним та ніким неоспорюваний. Приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 були вчинені вищезазначені нотаріальні дії із дотриманням норм діючого законодавства та ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» цілком правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 0,0051 га, кадастровий номер :02:399:0015, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 27. Волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків із дотриманням норм чинного законодавства, що узгоджується зі ст.ст. 203, 215 ЦК України, а тому відповідач вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро».

05.05.2018 року копію відзиву відповідачем надіслано позивачу та його представнику, третій особі.

10.05.2018 року представником позивача отримано відзив відповідача.

Станом на 23.05.2018 року позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що в межах відкритого виконавчого провадження №37765326 з примусового виконання виконавчого листа по справі №403/12771/12, виданого 15.03.2013 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» заборгованості, державним виконавцем здійснювалась реалізація нерухомого майна боржника ОСОБА_6, в результаті чого гараж та оспорювана земельна ділянка були оцінені субєктами оціночної діяльності та виставлені на торги окремими лотами.

В подальшому, ОСОБА_2 набув право власності на гараж №512, площею 40,8 кв.м, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Воскресенська, 27, про що свідчить свідоцтво, видане 22.09.2017 приватним нотаріусом ДНМО ОСОБА_5 про придбання зазначеного гаражу на електронних торгах за вартістю 153 856,85 грн, зареєстровано в реєстрі за №875.

Земельна ділянка, з приводу якої виник спір, загальною площею 0,0051 га, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна, 27, була описана та арештована в межах виконавчого провадження №37765326 з примусового виконання виконавчого листа по справі №403/12771/12, виданого 15.03.2013 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» заборгованості та штрафних санкцій за Договором про надання кредитної лінії №181207-Л від 18.12.2007 станом на 18.05.2012 у сумі 53 986 885,88 грн, про що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 було винесено постанову від 24.03.2017.

Надалі, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_9 в межах вищезазначеного виконавчого провадження було призначено субєкта оціночної діяльності для визначення ринкової вартості нерухомого майна земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер :02:399:0015, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна (нова назва - Воскресенська), 27.

На виконання постанови про призначення субєкта оціночної діяльності від 12.04.2017 ТОВ «Українська експертна група» було надано висновок про вартість нерухомого майна земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер :02:399:0015, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна (нова назва - Воскресенська), 27, згідно якого ринкова вартість обєкту оцінки склала 333 165 грн.

Отже, окремим лотом була передана на реалізацію земельна ділянка, що розташована у м. Дніпро по вул. Леніна (нова назва - Воскресенська), 27 та прийнята ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» у власність за вартістю 233 215,50 грн у звязку з тим, що треті торги не відбулись за відсутністю покупців.

Також, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_2 з торгів було придбано гараж в м. Дніпро по вул. Леніна (нова назва - Воскресенська), 27 вартістю 153 856,85 грн, при цьому інформація про зазначений лот була розміщена на офіційному сайті https://setam.net.ua та є загальновідомою, а під час проведення оцінки для встановлення ринкової вартості гаражу не було враховано вартість земельної ділянки, яка була виставлена іншим лотом.

В подальшому, на підставі акту №37765326/16 про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого в.о. начальника ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_8 28.11.2017 відповідно до ст.61 ЗУ «Про виконавче провадження», ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» 20.12.2017 прийняв у власність майно, що складається із земельної ділянки площею 0,0051 га, кадастровий номер :02:399:0015, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна (нова назва - Воскресенська), 27, про що приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право власності, який міститься в матеріалах справи.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною у судовому порядку з підстав недодержання у момент її вчинення вимог, які встановлені частинами 1 - 3 та 6 статті 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

У відповідності до положень п.3.1 та 3.2 Глави 12 Розділ II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (надалі Порядку), а саме: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акту про проведені прилюдні торги. У акті про проведені прилюдні торги має бути зазначено: ким, коли і де проводились прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, ім'я, по батькові, адреса покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; назва юридичної особи боржника, його адреса; дані про документи, що посвідчували право власності боржника на майно.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, ч. 1 ст.203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Виходячи з положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів, а матеріали справи не містять даних про те, що Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 28.11.2017, затверджений в.о. начальником ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_8 28.11.2017, є нечинним.

Приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4 були вчинені вищезазначені нотаріальні дії із дотриманням норм діючого законодавства та ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» цілком правомірно набув право власності на земельну ділянку площею 0,0051 га, кадастровий номер :02:399:0015, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Леніна (нова назва - Воскресенська), 27.

Отже, судом було встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків із дотриманням норм чинного законодавства, що узгоджується зі ст.ст. 203, 215 ЦК України, а тому відсутні підстави для визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку за ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро».

Щодо підстав для визнання права власності за позивачем на спірну земельну ділянку в порядку ч.1 ст.120 ЗК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на будівлю або споруду, які розташовані на ній, визначається на підставі цивільно-правових угод (частина перша статті 120 ЗК України).

За змістом статті 81 ЗК України також передбачено, що громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, приватизації, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у п. 181 постанови від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз'яснив, що при вирішенні вимог про визначення розміру земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, право власності на які при їх відчуженні перейшло до набувача без визначення в договорі права на земельну ділянку, суд має з'ясовувати, зокрема, чи не свідчить реальна можливість використання всієї земельної ділянки за цільовим призначенням саме про той розмір земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, який існував до їх відчуження.

Розмір земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку, будівлі або споруди, визначається шляхом проведення за клопотанням сторін експертизи з врахуванням чинних нормативних документів у галузі будівництва, санітарних норм та правил тощо.

Позивач клопотання про призначення судово-будівельної експертизи не заявляв.

Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Аналогічної позиції притримується і Верховний суд України в своїй правовій позиції, викладеній у Постанові від 13 квітня 2016 року у справі N 6-253цс16, в якій чітко сказано, що за змістом статті 377 ЦК України, до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» є добросовісним набувачем земельної ділянки, яку набуто на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулись, при цьому, позивачем не зазначено про істотні порушення в процедурі проведення прилюдних торгів, питання про скасування акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу чи визнання дій державного виконавця неправомірними не ставляться, позивачем придбано з торгів гараж за ціною удвічі меншою ніж вартість земельної ділянки, про що йому було достеменно відомо.

Як зазначив відповідач у поданому відзиві, ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро» не чинив позивачу перешкод у користуванні гаражем, навпаки, пропонував придбати оспорювану земельну ділянку або укласти з Банком договір оренди, однак на зазначену пропозицію відповіді не надходило. А позивачем не надано доказів того, що відповідач ухиляється від укладення цивільно-правових угод щодо спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1 ст. 3 ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч.2 ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених позовних вимог.

Судовий збір підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України, тому з урахуванням відмови в задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» за подачу до суду позову майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичної особою-підприємцем складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно свідоцтва про право власності на земельну ділянку (м. Дніпро, вул. Леніна, 27), що посвідчене приватним нотаріусом ДМНО ОСОБА_4, вартість складає 233 215,50 грн.

Отже, за судовий збір за вимогу майнового характеру загалом необхідно сплатити у розмірі 2332,16 грн, у звязку з позивача підлягає стягненню доплата судового збору за вимогу майнового характеру у розмірі 1627,36 грн (2332,16 704,80=1 627,36).

На підставі зазначеного , керуючись ст.ст. 2, 4 , 12 , 13 , 19 , 76-80 , 141, 259 , 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И Л А:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, 61013, АДРЕСА_2) до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Дніпро» (ІПН 14352406, 01601, м. Київ, вул. Мечникова, 3), третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 59 а) про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з торгів, визнання права власності на земельну ділянку- відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, 61013, АДРЕСА_1) на корить держави судовий збір у розмірі 1627 (одна тисяча шістсот двадцять сім) грн 36 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Суддя Т.В.Шевцова