Справа № 156/117/15-ц
Номер провадження: 6/156/9/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2018 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Нєвєрова І.М.

за участю секретаря Салатюк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Іваничівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1

в с т а н о в и в :

До суду звернувся головний державний виконавець Іваничівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 Своє подання обгрунтовує тим, що на виконанні в Іваничівському РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавчий лист № 156/117/15-ц від 27.04.2015 року, виданий Іваничівським районним судом Волинської області судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 03 березня 2006 року в сумі 10052,06 дол. США, що еквівалентно 150378,82 грн., 1503,79 грн. судового збору та 180 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Заборгованість не відшкодована. В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що майно, належне боржнику на праві власності, на яке може бути звернено стягнення, відсутнє. ОСОБА_2 отримує доходи у ВП "Санаторій Шахтар" ДП "Волиньвугілля", однак кошти за рішенням суду не сплачує. На адресу боржника державним виконавцем висилались виклики про явку та надання поснень щодо причин невиконання рішення, однак боржник не з'явився, про причини неявки не повідомив. На підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», враховуючи, що рішення суду до теперішнього часу не виконане, боржник ухиляється від його виконання, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, головний державний виконавець просить обмежити право виїзду за кордон ОСОБА_2 до сплати ним заборгованості.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст.441 ЦПК України суд розглядає негайно вказане подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець Цьох О.П. в судове засідання не зявилася, від неї надійшло клопотання про розгляд подання без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільно-процесуального кодексу України - учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому, суд приходить до висновку, про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Іваничівському РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області перебуває виконавчий лист № 156/117/15-ц від 27.04.2015 року, виданий Іваничівським районним судом Волинської області судом, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 03 березня 2006 року в сумі 10052,06 дол. США, що еквівалентно 150378,82 грн., 1503,79 грн. судового збору та 180 грн. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Заборгованість не відшкодована.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування і може бути обмежена у здійсненні цього права у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконанні зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобовязань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Заборгованість ОСОБА_2 становить 152 062,61 грн.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 взагалі видавався закордонний паспорт, що боржник час від часу виїжджає за кордон, а також відсутні докази, які свідчать про вчинення боржником навмисних дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, а відсутність майна, на яке може бути звернуто стягнення, не є виключним випадком для застосування обмежень конституційних прав боржника.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні зазначених обов'язків. Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, головний державний виконавець Іваничівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області не надав доказів того, що ним вчинені всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на погашення боргу. Не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судового рішення, що боржник безпідставно не з'являвся на виклики державного виконавця і що такі виклики йому вручалися, а також доказів порушення божником своїх обов'язків.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише, як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення, оскільки стосується гарантованого ст. 33 Конституції України та ст. 313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування. Передчасне і безпідставне обмеження таких прав є неприпустимим.

Таким чином, суд не вбачає підстав для застосування такого заходу, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України та вважає, що він може бути застосований як виключний спосіб з метою виконання зобов'язань і зважаючи на викладене, приходить до висновку, що звернення із відповідним подання є передчасним і таким, що порушуватиме право особи-боржника на свободу пересування, гарантоване ст. 33 Конституції України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, ст. 211, 441 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні подання головного державного виконавця Іваничівського РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.М.Нєвєров