Справа № 214/6032/18
2/214/2832/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 грудня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря Фастовець Ю.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу №214/6032/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, стягнутих за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2013 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. В певний період часу, відносини у їх родині суттєво погіршились. Після народження сина, сварки та непорозуміння між сторонами лише посилились. Насамперед, вказане обумовлюється тим, що відповідач, після народження сина, почала проявляти халатність до сина, перестала опікуватись ним та допускати грубі помилки у поводженні новонародженим сином. Від початку, він гадав та посилався на післяпологову депресію. Однак, стан дружини лише гіршав і її байдуже відношення до дитини переросло в агресію. За вказаних обставин вони почали сваритись і врешті решт, вирішили розлучитись. Після його переїзду до іншого місця проживання відповідач звернулась до суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання сина. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2013 року з нього на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Проте позивач вважає, що розмір аліментів повинен зменшений за таких підстав. Після розлучення від свого обовязок, щодо утримання та піклування дитиною він не відмовився, а навпаки поставився до свого обовязку з більшою відповідальністю. З сином він проводить дуже великий проміжок часу. Лише на нього покладався та покладається й досі обовязок щодо купівлі одягу, взуття, інші витрати. Після вступу сина в дошкільний навчальний заклад, він постійного його забирав, а потім відводив до матері. За весь період навчання в дитячому садку, він сплачував кошти та внески не «фонди садочка та групи». Позивач. Стверджує, що його постійна фінансова участь в реалізації всіх матеріальних питань дає правову підставу для зменшення розміру, стягнутих з нього аліментів з 1/3 частини до 1/6 частини.

Від відповідача на адресу надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що вона позовні вимоги не визнає, за таких підстав.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що його матеріальне становище погіршилось. Позивач працездатного віку, має задовільний стан здоров'я, з 01 жовтня поступив до інституту підприємництва «СТРАТЕГІЯ», де на той час вже був працевлаштований в ПАТ « ОСОБА_8 ОСОБА_9 Ріг», що дозволяло йому сплачувати аліменти в розмірі, є визначений відповідно до рішення Саксаганського районного суду про сплату аліменти у розмірі 1/3 від всіх доходів.

Сам факт працевлаштованості на ПАТ « ОСОБА_8 ОСОБА_9 Ріг», та той факт що позивач навчався на денній формі навчання в інституті «Підприємництва СТРАТЕГІЯ» не свідчить погіршення його здоров'я,так як він проходив відповідну лікарняну комісію,яка б його н допустила би до праці,навчання в разі якоїсь хвороби. Також не свідчить про погіршення матеріального становища позивача, оскільки згідно поданих декларацій до районного е ВДВС Саксаганського району ,та згідно доданих до заяви довідки про доходи від 05.01.2015, останній мав певний дохід, який свідчив про можливість сплачувати аліменти достатнє період з часу винесення рішення про стягнення аліментів.

Надані позивачем докази про те що він навчався в інституті підприємництва «СТРАТЕГІЯ 01.10.2014 року по 30 червня 2017 року стосуються 2014-2017 років, та майновий стан ці не на теперішній час, тому вважає посилання позивача недопустимими.

Також зазначає, що позивач не надав доказів про те, що він звертався до Криворізького районного центру зайнятості, де він став на облік непрацездатності,та що він дійсно перебуває на обліку як безробітний, цей факт тільки підтверджує про те, що у позивача не погіршився матеріальний стан. Крім того, позивач коштів на утримання дитини ніяких не надає взагалі, чим погіршує стан для нормального розвитку та виховання дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог за таких підстав.

Відповідно до довідки-розрахунок заборгованість по аліментам ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2/214/1509/13 від 2013 року станом на 15.02.2018 року становить 44104,28 грн.

Згідно копії диплома бакалавра ОСОБА_3 30 червня 2017 року здобув кваліфікацію : ступінь вищої освіти бакалавр( а.с. 13).

Відповідно до листа складеного працівниками КЗ «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 129» ОСОБА_3 часто забирав сина ОСОБА_6 з садка сплачував внески у відповідні фонди, здійснював інші платежі у період перебування дитини у дошкільному закладі. Крім фондів ОСОБА_3 оплачував походи в театр та дитячі подарунки. ( а.с.15).

Згідно довідки виданої в.о. головного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4 » КМР ОСОБА_10 дитина ОСОБА_5 зареєстрована та спостерігається в амбулаторії ЗПСМ № 5 лікарем ЗПСЛ ОСОБА_11 з 2012 року. На прийом до лікаря з дитиною звертався завжди тільки батько ОСОБА_12 Дитина соматично здорова, на диспансерному обліку не перебуває,. Рекомендації лікаря, щодо лікування, проведення профілактичних щеплень, профілактичних оглядів батько виконує. ( а.с.16)

Відповідно до свідоцтва про шлю 26.04.2018 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на ОСОБА_4 (а.с.29).

Згідно довідки-розрахунок борг ОСОБА_12 по сплаті аліментів станом на 01.08.2018 року становить 57602,92 грн ( а.с. 30)

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07.10.2015 року належить квартира АДРЕСА_1. ( а.с.31).

Згідно довідки про доходи загальна суму доходу ОСОБА_7М за період з 01.07.2017 року по 31.12.2014 року становить 8625,85 грн. ( а.с.32)

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи до пологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення, ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлюють обовязок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На дані правовідносини поширюються норми ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, згідно до якої визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з розясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Як випливає зі змісту ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже зміна матеріального чи сімейного становища батька чи матері, може бути підставою для їх вимог про зменшення чи збільшення розміру аліментів.

При цьому, ч.1ст. 141 СК України встановлюється рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ч. 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного сумісного життя у них народилась дитина син ОСОБА_6, який проживає разом з матір'ю. Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23.04.2013 року з ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач належним чином аліменти не сплачує та має заборгованість, яка станом на 15.02.2018 року становить 44104.28 грн. (а.с.12). Однак, як вбачається з матеріалів справи позивач приймає участь у вихованні сина, займається його духовних розвитком, піклується про стан його здоров'я. ( а.с.14;16).

Посилання позивача, як на підставу задоволення позовних вимог наявність у нього заборгованість по сплаті аліментів, не можу бути прийняте до уваги, так як не є підставою для зменшення аліментів.

Проте судом взято до уваги, що ОСОБА_3 07.10.2015 року придбав у власність нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 (а.с.31), що свідчить про можливість останнього сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі достатньому для його належного розвитку.

В свою чергу, ОСОБА_4 26 квітня 2018 року уклала шлюб з ОСОБА_2, який було зареєстровано Довгинцівським районним судом у місті ОСОБА_9 відділом державно реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області (а.с.29), що підтверджує зміну її сімейного стану та відповідно до вимог ст. 192 СК України може слугувати підставою для зменшення розміру отримуваних аліментів.

Докази, долучені відповідачем до відзиву, а саме копії журналу та скріншоти зроблені із сайтів RST, market.1kr.ua, www.0564.ua, point.autoua.net суд не бере до уваги, так як вони не містять інформацію щодо предмету доказування.

Отже, враховуючи інтереси дитини, беручи до уваги рівність прав та обов'язків обох батьків щодо дитини, суд керуючись внутрішнім переконанням, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, та зменшити ОСОБА_3 розмір аліментів, стягнутих за рішенням Саксаганського районного суду міста ОСОБА_9 від 23.04.2013 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - до 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Суд переконаний, що такий розмір аліментів буде справленим і достатнім для належного розвитку дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 182, 192 СК України, ст. ст. 3, 4, 5, 10-13, 19, 23, 76-82, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_3 розмір аліментів, стягнутих за рішенням Саксаганського районного суду міста ОСОБА_9 від 23.04.2013 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частини від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - до 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.12.2018 року.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_3 - зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1

Відповідача: ОСОБА_4 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3

Суддя А.В. Ткаченко