"22" серпня 2018 р.
Ленінський районний суд м.Харкова
іменем України
22 серпня 2018р. Справа 642/1621/18 Провадження №2/642/968/18
Суд у складі: Головуючого судді Секретаря ОСОБА_1; ОСОБА_2;
За відсутності позивача ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк», якій заявив про розгляд справи за їх відсутності, відповідача ОСОБА_4, повідомленої про день та час розгляду справи;
розглянув у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 в про стягнення боргу за договором кредиту,-
Звертаючись до суду позивач на підставі вимог ст.1050, 1054, 1268 ЦК України заявляє позовні вимоги до ОСОБА_4, а саме:
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 9303.83грн. за кредитним договором.
В обґрунтування заявленого змісту позовних вимог, позивач вказав, відповідно до укладеного договору №б/н від 29.09.2015р., ОСОБА_5 отримав кредит у сумі 5000грн., у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Згідно умов укладеного договору Договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. За вимогами статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
У порушенні зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.
У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 29.09.2015р. має заборгованість - 9303.83грн.
19.06.2016р. ОСОБА_5 помер.
Після смерті ОСОБА_5, відповідачка звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
У звязку з чим позивач заявляє позовні вимоги.
Відповідач заперечень суду не надав.
Позивач на позові наполягав, що вказав в заяві наданої суду.
Судом в межах завалених позовних вимог, на підставі наданих доказів, встановлені наступні факти та обставини:
Позивачем було укладено кредитний договір №б/н від 29.09.2015р., з ОСОБА_5 згідно з умовами якого позивач надав кредит у сумі 5000грн., у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Станом на 29.09.2015р.. по договору кредиту є заборгованість ОСОБА_5 перед позивачем, згідно наведеного розрахунку, на загальну суму 9303.83грн., а саме:
- 8056.44грн. - заборгованість за кредитом;
- 1097.39грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.
- 150.00грн. заборгованість за пенею.
В обґрунтування суми заборгованості позивач наводить розрахунок.
19.06.2016р. ОСОБА_5 помер.
Після смерті ОСОБА_5, відповідачка звернулась до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
Дослідив та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи суд вважає:
За вимогами ст.ст. 11, 13 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори і інші правочини. Особа здійснює цивільні права і обовязки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Статтею 549 ЦК України визначено: Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто - неналежне виконання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правої наслідки, встановлені договором або законом.
Крім того, відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язанні якщо він не приступив до його виконання або не виконав його в строк, встановлену договором або Законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Статтею 1050 ЦК України визначено: якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
За змістом статті 1268 ч.3 ЦК України: Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Вимогами статті 1281 ЦК України визначено:
1. Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Вимогами статті 1282 ч.1 ЦК України визначено: 1. Спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Позивачем була наслана вимоги до відповідачки про виконання умов договору кредиту укладеного з ОСОБА_6
Отже, між сторонами існують права та обовязку на підставі договору визначені ч. 1 ст. 1054, 1268, 1281, 1282 ЦК України, згідно яких, за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати кредитні кошти (кредит) - позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У випадку смерті позичальника обовязок виконання умов кредитного договору покладається на спадкоємця в межах вартості майна прийнятого у спадщину.
Враховуючи встановлені обставини згідно наданих доказів, суд вважає, позивач зобов'язання за договором виконав належним чином у вигляді наданого кредитного ліміту платіжної картки відповідачу.
Наявна заборгованість за кредитом свідчить про порушення прав позивача, що визначено ст..610 ЦК України.
Таким чином, наявна заборгованість по оплаті передбачених договором платежів свідчить про невиконання ОСОБА_5 своїх зобовязань по договору, що дає право вимоги позивача та звернення до суду за захистом своїх прав до ОСОБА_4
Вимогами статті 12 ч.3 ЦПК України визначено: Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ч.1 ЦПК України визначено: Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У виконання вимог ст..ст.12, 13 ЦПК України відповідачем не спростовано наданих розрахунок позивача, щодо заборгованості за кредитним договором, а за таких обставин, суд вважає наданий позивачем розрахунок суми заборгованості, відповідає умовам договору.
Отже, сукупність досліджених доказів, щодо заборгованості відповідача перед позивачем в межах виконання умов договору, яки свідчать про невиконання умов договору з боку ОСОБА_5 згідно наданого розрахунку заборгованості відповідача, відповідно до вказаних норм закону є підставою для задоволення вимог.
Керуючись ст.11, 15, 62, 81, 169, 203, 213, 215, 223. 226, 263, 265, 282-284, 289, ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_3 акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_4, про стягнення боргу за договором кредит, задовольнити повністю.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом який його ухвалив, за письмовою заявою ОСОБА_4 про перегляд заочного рішення, яка повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 30ти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі Апеляційна скарга на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення або виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільно-процессуального кодексу України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: В.М.Євтіфієв