АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року

м. Рівне

Справа № 569/2011/18

Провадження № 22-ц/787/793/2018

Апеляційний суд Рівненської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Григоренка М.П., Хилевича С.В.

секретар судового засідання Москалик Т.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1;

відповідачі ОСОБА_2 міська рада;

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2018 року (суддя Тимощук О.Я.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_2 міської ради,

в с т а н о в и в :

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_2 міської ради.

Позовна заява мотивована тим, що рішення ОСОБА_2 міської ради № 3765 від 05 грудня 2017 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність шляхом викупу громадянці ОСОБА_3 земельної ділянки у провулку Робітничому, 5А, на якій знаходиться нерухоме майно" є незаконним та таким що порушує права власника.

Просила суд визнати незаконним та скасувати дане рішення.

12 лютого 2018 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на земельну ділянку, орієнтовною площею 1000 м.кв., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, провул. Робітничий, 5А та заборонити ОСОБА_2 міській раді та її виконавчим органам приймати будь-які рішення щодо відчуження (відведення) у власність або в користування ОСОБА_3 вказаної земельної ділянки та заборонити державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг ОСОБА_2 міської ради та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаного нерухомого майна.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2018 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накладено арешт на наступний обєкт нерухомого майна: земельна ділянка, орієнтованою площею 1000 м.кв., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, провул. Робітничий, 5 А.

Заборонено ОСОБА_2 міській раді та її виконавчим органам приймати будь-які рішення щодо відчуження (відведення) у власність або в користування ОСОБА_3 та будь-яким іншим особам земельної ділянки, орієнтованою площею 1000 м.кв., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, провул. Робітничий, 5 А.

Заборонено державним реєстраторам Управління забезпечення надання адміністративних послуг ОСОБА_2 міської ради, та іншим особам, наділеним функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного нерухомого майна: земельної ділянки, орієнтованою площею 1000 м.кв., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м. Рівне, провул. Робітничий, 5 А.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що заявлені позивачем заходи забезпечення позову відповідають обставинам справи та, водночас, їх вжиття не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища сторін до розгляду справи по суті.

16 березня 2018 року ОСОБА_3 подано до суду апеляційну скаргу, у якій вона просить скасувати ухвалу місцевого суду та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зазначає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, прийнята з порушенням норм процесуального права.

Вказує, що ОСОБА_1, зловживаючи своїми процесуальними правами, у чотирьох аналогічних справах за її позовами подає клопотання про забезпечення позову, намагаючись створити перешкоди для власника приміщення ОСОБА_3 у користуванні своїм майном, при цьому усвідомлюючи, що це майно вибуло із власності позивача у звязку з реалізацією його на електронних торгах, як стягнення на предмет іпотеки за наявну заборгованість.

Місцевим судом не перевірено та не взято до уваги, що незважаючи на наявність в Рівненському міському суді ще двох справ, зокрема і про визнання електронних торгів недійсними, жодним із судів не накладено арешт на адміністративну будівлю, загальною площею 234,7 кв.м., яка знаходиться за адресою: провул. Робітничий, 5А та належить на праві власності ОСОБА_3, на земельну ділянку під якою надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою рішенням ОСОБА_2 міської ради, яке намагається скасувати позивач.

Земельна ділянка, орієнтовною площею 1000 м.кв., що знаходиться за адресою м. Рівне, провул. Робітничий 5А, не належить ОСОБА_3, а перебуває у комунальній власності ОСОБА_2 міської ради.

Судом не було ідентифіковано земельну ділянку на яку накладено арешт, зокрема не зазначено кадастрового номера земельної ділянки, а тому не можна встановити чи порушено права інших осіб, зокрема сусідніх землекористувачів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_4 зазначає про законність і обгрунтованість оскаржуваної ухвали. Просить про відхилення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У поданій ОСОБА_1 заяві про забезпечення позову не зазначено відомості, які потрібні для практичної реалізації ухвали суду про забезпечення позову, які дозволяють ідентифікувати спірне нерухоме щодо якого вживаються заходи забезпечення позову, зокрема не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки.

Суд першої інстанції залишив це поза увагою та неправомірно наклав арешт на нерухоме майно земельну ділянку, не ідентифікувавши її належним чином.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Оскільки, оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права то відповідно до ст. 376 ЦПК України вона підлягає скасуванню з ухваленням нової - про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 20 лютого 2018 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 25 травня 2018 року.

Головуючий суддя С.С. Шимків

Судді: М.П. Григоренко

ОСОБА_5