Справа № 505/384/18
Провадження № 2/505/589/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2018 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Паценюк Г. В.,

при секретарі Кушнір М. П.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

відповідача -ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 (до шлюбу прізвище Іванькова) ОСОБА_3 19 лютого 2018 року звернулась в суд з цим позовом та, уточнивши вимоги позову від 28.03.2018 року, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем ОСОБА_2, який вони зареєстрували 14 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №26. Також просила стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Свої вимоги мотивувала тим, що життя з відповідачем не склалось, у звязку з різними характерами та поглядами на життя. В результаті чого між ними виникали постійні сварки. Все це призвело до того, що перестали розуміти один одного, втратили почуття любові та поваги. Вважає, що подальше спільне життя, збереження сімї та примирення є не можливим. Після припинення шлюбних відносин дитина перебуває цілком на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримування сина.

Позивачка в підготовчому засіданні уточнила вимоги позову у частині часу стягнення аліментів, а саме просила стягувати аліменти з дня подачі позову. Уточнений позов просила задовольнити та строк на примирення не надавати. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Мазур». Додатково вказувала, що в неї є вже інша сімя.

Відповідач у підготовчому засіданні уточнений позов визнав у повному обсязі. Вважав примирення з позивачкою неможливим, а тому строк на примирення просив не надавати. Був згоден виплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі з дня подачі позовної заяви.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №26.

Від шлюбу мають малолітню дитину: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою.

Беручи до уваги положення ст.24 СК України про те, що шлюб є добровільним союзом чоловіка і жінки, примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, оскільки сім'ї між сторонами фактично не існує і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Тому оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано та беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі, визначеному у позові.

Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Тому стягнення аліментів слід рахувати з 19.02.2018 року.

Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 200, 206, 263265 ЦПК України, ст.ст.24, 110, 112, 180,181,182,183,191 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Котовську та Котовському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, за актовим записом №26, між Мазур (до шлюбу прізвище Іванькова) ОСОБА_3 і ОСОБА_2 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Мазур».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримування дитини: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 19.02.2018 року та до повноліття дитини, тобто до 25 лютого 2032 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя

Повне судове рішення складено 24.05.2018 року.