№ 263/9814/18
№ 2о/263/638/2018
УХВАЛА

23 липня 2018 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали заяви ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, заінтересована особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 19 липня 2018 року надійшла заява ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та ведення спільного господарства з ОСОБА_4, яка померла 18.03.2017.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На порушення указаних вимог заявником не додане підтвердження про те, що ним не подано іншого позову, заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

На порушення указаних вимог заявником до заяви додані копії документів, які належним чином не посвідчені.

Посилаючись на вимоги ст.. 1264 ЦК України, як правову підставу для встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини, заявник посилається на свідчення сусідів та відомості про придбання товарів побуту. Разом з тим, з наданих квитанції не вбачається, ані ПІП покупця, ані відомості про доставку товару до певної оселі, де за твердження заявника він проживав ці спадкодавцем однією сімєю. Вказана інформація може бути самостійно витребувана заявником у субєктів підприємницької діяльності з якими укладались договори поставки товару.

Окрім того, заявником не надано свідоцтво про смерть заявника, та відомості про витрати на поховання, що за умов спільного проживання було б доречно. Одночасно, згідно копії актового запису про смерть №650 від 22.03.2017, заявницею вчинення відповідної дії у Центральному районному у м.Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецької області була ОСОБА_5, яка на час смерті спадкодавця мешкала за сусідством, однак свідком по справі не заявлена.

Заявником не представленні відомості з приводу отримання одноразової грошової допомоги на поховання, яка видається членам сімї померлої особи, на підставі отриманого ними витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положеннями цього Кодексу, які регулюють питання щодо встановлення фактів, що мають юридичне значення, не врегульоване питання про залишення заяви про встановлення факту без руху, то суд застосовує аналогію закону та вважає, що таку можливо залишити без руху відповідно до положень ч. 1 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, слід дійти висновку про залишення заяви без руху та надання заявнику строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 3, 95, 175, 177, 185, 294 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання, заінтересована особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3, залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вищевказаних недоліків протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду.

У випадку невиконання ухвали позовна заява буде вважатися не поданою та повернута заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набуває законної сили негайно.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О. Соловйов