БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/652/18
Провадження № 2/497/439/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2018 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря Ковтун О.І.

без участі сторін,

розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання недійсним державного акту на землю, та визнання право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить:

- визнати недійсним державний акт на земельну ділянку серії НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_14 від 11.02.2009 року, який виданий на ім'я його батька, ОСОБА_3 Болградською районною державною адміністрацією Одеської області;

- скасувати реєстрацію державного акту у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку;

- скасувати реєстрацію у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_14;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 січня 2011 року видане ОСОБА_1 стосовно земельної ділянки площею 2.60 га на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області;

- визнати ним, позивачем право на земельну частку (пай) розміром 3.076 га у КСП "Дружба", розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 виданого на підставі рішення Болградської районної державної адміністрації Одеської області №258 від 23 квітня 1997 року, на ім'я ОСОБА_4, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Свої вимоги мотивує, тим що він є спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2011 року він успадкував земельну ділянку загальною площею 2.60 га, яка розташована на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, яка складається з земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: №1 - НОМЕР_4, №2-НОМЕР_5, №3-НОМЕР_6.

Згідно повідомлення Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області земельні ділянки з вищевказаними кадастровими номерами також вказані ще в одному державному акті на землю, а саме у державному акті серії НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_8 від 12.04.2005 року, виданий на ім'я ОСОБА_4 (однофамільця померлого діда). Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.28,34). Подав заяву про підтримання позовних вимог, наполягав на їх задоволенні, та розгляд справи просив провести у його відсутність (а.с.110).

Відповідач Виноградненська сільська рада Болградського району Одеської області, до суду не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до чинного законодавства (а.с.28,33). Вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу без участі їх представника, про що надав відповідну заяву до суду (а.с.31).

Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України зобов'язують кожну сторону (якою відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України є позивач та відповідачі) довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків звільнення від доказування відповідно до ст.61 ЦПК України. При цьому суд сприяє повному і всебічному з'ясуванню всіх обставин справи.

Статтею 394 ЦПК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з частиною 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов'язання встановлено законодавством у зв'язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця тільки з моменту державної реєстрації цього майна.

За ч. 2 ст.182 ЦК України, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_9, виданим на підставі запису акту про смерть № 36 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, складеним Відділом реєстрації актів цивільного стану по Ізмаїльському району Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 2.60 га у межах згідно з планом, розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, кадастровими номерами №1 НОМЕР_4, №2 НОМЕР_6, №3 НОМЕР_5, яка належала померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_10 від 12.10.2005 року (а.с.16).

За час свого життя, спадкодавець 20 квітня 1999 року склав заповіт, яким заповів все своє майно ОСОБА_3, що підтверджується заповітом посвідченим секретарем Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстрований в реєстрі за №48 (а.с.9).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 13.10.2005 року визнано, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є таким, що своєчасно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_11, виданим на підставі запису акту про смерть № 21 від 02.11.2009 року, складеним Виноградненською сільською радою Болградського району Одеської області (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 2.60 га у межах згідно з планом, розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, кадастровими номерами №1 НОМЕР_4, №2 НОМЕР_6, №3 НОМЕР_5, яка належала померлому на підставі державного акту серії НОМЕР_2 від 11.02.2009 року (а.с.15).

За повідомленням Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області земельні ділянки з вищевказаними кадастровими номерами також вказані ще в одному державному акті на землю, а саме у державному акті серії НОМЕР_7, реєстраційний номер НОМЕР_8 від 12.04.2005 року, виданий на ім'я ОСОБА_4 (однофамільця померлого діда).

Згідно з наявними матеріалами спадкової справи №20/2010, зведеної державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 вбачається, що з заявою 13.01.2010 року звернулася дружина померлого ОСОБА_5 та його син ОСОБА_6, які відмовились від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка та батька, на користь сина померлого - ОСОБА_1, тобто позивача по справі, який в свою чергу 19.01.2011 року також подав заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3, та йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.40-105).

З довідки відділу Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області від 29.03.2018 року, вбачається, що відповідно до даних Державного земельного кадастру та книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, земельні ділянки із запитуваними кадастровими номерами належать декільком особам, у тому числі, у зв'язку із їх дублюванням, а саме:

- гр. ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_7, реєстраційний НОМЕР_12 від 12.04.2005 року;

- гр. ОСОБА_1, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, реєстраційний № НОМЕР_13 від 11.02.2009 року, який він спадкував від гр. ОСОБА_3. Також, зазначений державний акт був виготовлений взамін сертифікату, серії НОМЕР_3, який гр. ОСОБА_3 був успадкований від гр. ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5) (а.с.14).

Відповідно до п.3.1 Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 року № 43 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» (із змінами) видача державних актів на право власності на земельну ділянку покладається на Центри державного земельного кадастру при Держкомземі України, регіональні, районні, та міські центри державного земельного кадастру ті їх структурні підрозділи.

Тому суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо:

-визнання недійсним державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_14 від 11.02.2009 року, який виданий на ім'я його батька, ОСОБА_3 Болградською районною державною адміністрацією Одеської області;

- скасування реєстрації державного акту у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку;

- скасування реєстрації у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_14;

- визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 січня 2011 року видане ОСОБА_1 стосовно земельної ділянки площею 2.60 га на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Пунктом 17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, який набрав чинності в 2002 році передбачено, що відповідно до формулювань Указу Президента України від 08 серпня 1993 року № 720/95 слід розуміти, що сертифікат на право на земельну частку (пай) має не правовстановлююче, а правопосвідчувальне значення, тобто право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку (пай) та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

Як роз'яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Приймаючи до уваги наявність помилки в кадастрових номерах земельних ділянок, а саме присвоєння одних і тих же номерів проте абсолютно різним земельним ділянкам, що є недопустимим, і тягне як наслідок визнання недійним державного акту який був виданий пізніше за попередній, а саме серії НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_14 від 11.02.2009 року на ім'я ОСОБА_3, і який був виданий взамін сертифікату серії НОМЕР_3, на ім'я ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_5), то залишається не реалізованим право на земельну частку (пай), яке по праву набув спадкоємець за заповітом ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В зв'язку з чим, суд констатує, що ОСОБА_3 вважається таким, що успадкував право на земельну частку (пай) розміром 3.076 га у КСП "Дружба", розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 виданого на підставі рішення Болградської районної державної адміністрації Одеської області №258 від 23 квітня 1997 року, на ім'я ОСОБА_4, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.8, 9, 10-11, 14, 17).

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. «а» ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Частиною 2 ст. 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності та його державної реєстрації.

Згідно ст. 126 Земельного Кодексу України (в редакції, що діяла на час оформлення відповідачем права власності на спірну земельну ділянку) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Таким чином, позивач, як спадкоємець за законом, вважається таким, що прийняв спадщину, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_3.

На підставі, що передбачена законом, тобто в порядку спадкування, позивач набув право на це майно, а саме на земельну частку (пай) розміром 3.076 га у КСП "Дружба", розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3 виданого на підставі рішення Болградської районної державної адміністрації Одеської області № 258 від 23 квітня 1997 року, на ім'я ОСОБА_4, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

При таких обставинах суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є цілком обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст.25, 116, 125 Земельного Кодексу України, ст.ст.328, 373, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 2, 3, 78-82, 40, 247 п.2, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання недійсним державного акту на землю, та визнання право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на земельну ділянку серії НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_14 від 11.02.2009 року, який виданий на ім'я ОСОБА_3 Болградською районною державною адміністрацією Одеської області, скасувати реєстрацію державного акту у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за НОМЕР_14.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19 січня 2011 року видане державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області ОСОБА_7 на ім'я ОСОБА_1 стосовно земельної ділянки площею 2.60 га, що розташована в Одеській області, Болградському районі на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, зареєстроване в реєстрі за № 20/2010.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження, паспорт серії НОМЕР_15, виданий 30.01.2001 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року право на земельну частку (пай) розміром 3.076 га, яка перебувала у колективній власності КСП "Дружба", розташовану на території Виноградненської сільської ради Болградського району Одеської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_3, виданого на підставі рішення Болградської районної державної адміністрації Одеської області №258 від 23 квітня 1997 року, на ім'я ОСОБА_4, і яка була успадкована спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.В.Кодінцева