УХВАЛА

28 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 296/4263/15-ц

провадження № 61-8394св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представники позивача: Сафір Федір Олегович, Гарбар Михайло Вікторович, Ковальчук АндрійВіталійович, Сокуренко Наталія Вікторівна, Ляхов Олександр Валерійович,

відповідач - ОСОБА_7,

представник відповідача - ОСОБА_8,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 09 листопада 2016 року в складі колегії суддів: Галацевич О. М., Борисюка Р. М., Широкової Л. В.,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 28 лютого 2011 року між банком та ОСОБА_9 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 8 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_9 своїх кредитних зобов'язань, станом на 18 березня 2016 року, утворилась заборгованість у розмірі 17 848,77 грн.

З урахуванням викладеного, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту в розмірі 17 848,77 грн, а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Під час розгляду справи Корольовським районним судом м. Житомира було залучено правонаступника ОСОБА_9 - ОСОБА_7 та проведено заміну відповідача на ОСОБА_7

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2016 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, виходив із того, що відсутні належні та допустимі докази наявності договірних відносин між банком та ОСОБА_9

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 09 листопада

2016 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 28 лютого 2011 року № б/н у розмірі 17 848,77 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд виходив із того, що

ОСОБА_9 належним чином не виконувала свої кредитні зобов'язання внаслідок чого утворилась заборгованість, яка має бути стягнута із спадкоємця боржника, який прийняв спадщину і є боржником перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

26 грудня 2016 року ОСОБА_7 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи судом апеляційної інстанції та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 12 вересня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 754/13763/15-ц за позовом

ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_11 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ПАТ КБ «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі

№ 754/13763/15-ц свідчить, що колегія суддів вирішила, що обставини цієї справи дають підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно з частиною п'ятою статті 403 ЦПК України.

Отже, вбачається, що оскаржуване судове рішення у цій справі та оскаржуване рішення, яке передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 754/13763/15-цпередана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 296/4263/15-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Зупинити касаційне провадження у справі № 296/4263/15-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Апеляційного суду Житомирської області від 09 листопада 2016 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 754/13763/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В М. Коротун

В. П. Курило