Справа № 2-2226/2009
У Х В А Л А

23 листопада 2018 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 на постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про повернення виконавчого документа стягувачу, -

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернувся до суду із скаргою на постанову державного виконавця, покликаючись на те, що державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 20 червня 2018 року, однак вважає, що така постанова винесена з порушенням вимог закондавства. Державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 20 червня 2018 року у звязку із відсутністю у боржника коштів і майна. Однак скаржник самостійно завдяки Єдиному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановив, що у боржника наявна власність. Вважає, що державним виконавцем не виконано належним чином його обовязки щодо перевірки майнового стану боржника. Просить визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 20 червня 2018 року, зобов'язати державного виконавця відновити виконавче провадження та зобовязати державного виконавця накласти стягнення на частки боржника.

У судове засідання скаржник не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання скарги, представник скаржника подав до суду заяву про розгляд скарги у їх відсутності, просить скаргу задовольнити, що згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд вважає, що скаргу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

Представник оскаржуваної особи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання скарги, що згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджає розгляду скарги, а тому суд вважає, що скаргу можна вирішити у його відсутності, на підставі наявних у ній даних та доказів.

У зв'язку із здійсненням розгляду скарги за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що постановою Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №14379172 від 20 червня 2018 року повернуто виконавчий лист №2-2226/2009 від 15 червня 2009 року стягувачу ОСОБА_1 у звязку із тим, що у боржника не виявлено коштів і майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи, щодо розшуку такого майна вивилися безрезультатними.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 30 жовтня 2018 року боржник ОСОБА_3 є власником частки ТзОВ «Дизайн-Студія Константа» та ТзОВ «Константа».

Однак, державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №14379172 від 20 червня 2018 року зазначено, що у боржника не виявлено коштів і майна, на яке може бути звернено стягнення, що спростовується вищевказаним витягом, а відтак, на переконання суду, державним виконавцем не вжито усіх заходів примусового виконання рішень, що призвело до неналежного виконання рішення суду на підставі виконавчого листа №2-2226/2009 від 15 червня 2009 року.

Крім того, державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №14379172 від 20 червня 2018 року формально зазначено, що здійснені виконавцем заходи щодо розшуку майна боржника виявились безрезультатними, однак не зазначено які саме заходи здійснювались державним виконавцем та який результат таких заходів, а відтак суд вважає, що державним виконавцем не здійснено усіх заходів щодо розшуку майна боржника та повернуто виконавчий лист стягувачу.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №14379172 від 20 червня 2018 року є непрамовірнрою та її слід скасувати, а також зобовязати оскаржувану особу відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-2226/2009 від 15 червня 2009 року та накласти стягнення на частки боржника.

Керуючись ст.ст. 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

скаргу задовольнити повністю.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №14379172 від 20 червня 2018 року.

Зобов'язати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Залізничного районного суду міста Львова №2-2226/2009 від 15 червня 2009 року.

Зобов'язати Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби ОСОБА_2 накласти стягнення на частки боржника ОСОБА_3 у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Дизайн-Студія Константа» та Товаристві з обмеженою відповідальністю «Константа».

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_4

Копія вірна.

Суддя: Ліуш А.І.