Номер провадження: 22-ц/785/7847/18
Номер справи місцевого суду: 522/9624/17
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області, у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Сегеди С.М.,

Цюри Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Українська страхова група" до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Українська страхова група" на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2018 року, -

встановив:

26 травня 2017 року ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 9159,13 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12 січня 2016 року з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_1 в м. Одеса, була скоєна дорожньо-транспортна пригода внаслідок чого автомобіль «Мітсубісі», державний № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 отримав пошкодження. Вина відповідача підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2016 року. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування і надав при цьому усі необхідні документи. Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку № СЧ- 354888 від 15.01.2016 року.

На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі: 22 074 (двадцять дві тисячі сімдесят чотири) гри. 69 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 1551 від 29.01.2016 року, та на підставі чого у позивача виникло право зворотної вимоги до відповідача. Цивільна відповідальність винної сторони - власника транспортного засобу «Ауді», державний № НОМЕР_3, застраховано у СК «Уніка», за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/8825802. Згідно даного полісу, 28.04.2016 року, 12 915, 56 грн. було сплачено СК «Уніка» на рахунки Позивача. Позивач вважає, що решту у сумі 9159,13 потрібно стягнути з відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Українська страхова група" до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" подало апеляційну скаргу, у якій посилаючись на незаконність, необґрунтованість, винесення без повного та всебічного встановлення обставин, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 643 грн.

У відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група", районний суд виходив з того, що на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка», тому обов'язок такого відшкодування покладається саме на страхову компанію в межах передбаченого договором страхування максимального розміру страхової виплати, що складає за полісом № АІ/8825802 - 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. Оскільки розмір виплаченої позивачем на користь потерпілого суми страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Уніка», підстави для відшкодування відповідачем у недоплаченої страховиком суми страхового відшкодування відсутні

З таким висновком суду повністю погоджується апеляційний суд, з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що 12 січня 2016 року в м. Одеса, сталася дорожньо-транспортна пригода, з участю автомобіля «Ауді», державний № НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3, та автомобіля «Мітсубісі», державний № НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4. Внаслідок ДТП автомобіль «Мітсубісі», державний № НОМЕР_2, отримав пошкодження.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоенні ДТП (а.с.13).

Згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1501-15-00143 від 14.08.2015 року, автомобіль ОСОБА_4 «Мітсубісі», державний № НОМЕР_2, застрахований у ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група"(а.с. 5).

До ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" звернувся с ОСОБА_4 із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.8-9) і надав при цьому усі необхідні документи (а.с. 10-16 ).

ПАТ „Страховою компанією „Українська страхова група" складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі рахунку № СЧ-354888 від 10.01.2016 року (а.с.17-18).

29 січня 2016 року ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група" на підставі вищезазначених документів здійснил0430 виплату страхового відшкодування в розмірі 14 864,81 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1551 від 29.01.2016 р.

Цивільна відповідальність власника автомобіля «Ауді», державний № НОМЕР_3, застрахована у СК «Уніка» згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8825802 (а.с. 58).

Максимальний розмір страхової суми (ліміт відповідальності) згідно полісу СК «Уніка» № №АІ/8825802 складає 50 000 грн.(а.с. 58).

Пзивач вказує на те, що 28 квітня 2016 року СК «Уніка» згідно зазначеного полісу №АІ/8825802 сплатила 12 915,56 грн. на рахунки ПАТ „Страхова компанія „Українська страхова група.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик особи, що завдала шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість особи, що завдала шкоди, у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком особи, що завдала шкоди, замість останньої. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до особи, що завдала шкоди, на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до особи, що завдала шкоди, у деліктному зобов'язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, у якого особа, що завдала шкоди, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. Судом встановлено, що на момент ДТП 12.01.2016 року цивільно-правова відповідальність Відповідача була застрахована, згідно полісу № АІ/8825802, у ПрАТ «СК «Уніка», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну за вказаним полісом складає 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн.

Вирішуючи спір по суті, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює.

У відповідності до вимог частини другої ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційний суд погоджується із позицією суду першої інстанції стосовно того, що, оскільки на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка», то обов'язок такого відшкодування покладається саме на страхову компанію в межах передбаченого договором страхування максимального розміру страхової виплати, що складає за полісом № АІ/8825802 - 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. Враховуючи, що розмір виплаченої позивачем на користь потерпілого суми страхового відшкодування не перевищує ліміт відповідальності ПрАТ «СК «Уніка», підстави для відшкодування відповідачем недоплаченої страховиком суми страхового відшкодування відсутні.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Апеляційний суд не може погодитися з доводами апелянта щодо покладення обов'язку з відшкодування шкоди на відповідача по справі, тому що покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 22 Закону, страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Такий висновок апеляційного суду повністю узгоджується з висновком, зробленим Великою Палатою Верховного Суду, викладеній в постанові від 4 липня 2018 року по справі № 755/18006/15-ц, який суд у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України повинен враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Посилання апеляційної скарги на те, що судом першої інстанції неправильно використовуються поняття «страхове відшкодування», «страхова сума (ліміт відповідальності)», що можливо призвело до неправильного висновку, апеляційний суд вважає помилковими, та такими, що не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України є малозначна, тому у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Українська страхова група" - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 14 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

Т.В. Цюра