Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2018 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді Гришка О.Я., секретаря судового засідання Степаненко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Оржицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про встановлення факту смерті ОСОБА_2, який помер 02.04.2018 року на тимчасово окупованій території України в місті Сніжне Донецької області, -

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся 22.05.2018 року до Оржицького районного суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України.

У заяві ОСОБА_1 вказує, що 02 квітня 2018 року на території проведення антитерористичної операції в місті Сніжне Донецької області помер рідний брат заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник вказує, що він звернувся за місцем свого фактичного проживання до Оржицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з метою реєстрації факту смерті брата ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак йому відмовили у вчиненні вказаної дії, оскільки для підтвердження факту смерті заявником пред'явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне заявнику для отримання допомоги на поховання.

Посилаючись на вищевказані обставини, ОСОБА_1 просив суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, який помер 02 квітня 2018 року в місті Сніжне Донецької області.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що свої вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Оржицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не зявилась, направила до суду лист, в якому просила розглянути справу без її участі, вказала, що заперечень вони не мають.

Суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, керуючись при цьому ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Пунктом 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 має право подавати заяву про встановлення факту смерті ОСОБА_2 до Оржицького районного суду Полтавської області (а.с. 5).

Заявник ОСОБА_1 є рідним братом померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 11, 12).

У так званому «лікарському свідоцтві про смерть» від 05.04.2018 року, виданому окупаційною адміністрацією, зазначено, що ОСОБА_2, помер 02 квітня 2018 року в м. Сніжне Донецької області (а.с. 8). У так званій «довідці про причини смерті» ОСОБА_2 від 05.04.2018 року, виданій окупаційною адміністрацією, причиною смерті останнього, який помер 02.04.2018 року, є цироз печінки (а.с. 9).

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою.

За приписами п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за № 1150/13024.

Оржицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 відмовлено у реєстрації смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у звязку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13).

На даний час отримати свідоцтво про смерть в органі РАЦС за місцем смерті ОСОБА_2 неможливо, оскільки зазначена територія є тимчасово окупованою.

У відповідності до пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядженням № 1275-р від 2 грудня 2015 р. Кабінет Міністрів України затвердив перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, в додатках до якого є м. Сніжне Донецької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закон поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно пункту 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

У інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 квітня 2016 року № 9-1130/0/4-16, зазначено, що під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до законодавства України має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини, а також Молдови та Росії. В цих справах Європейський суд з прав людини, грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх договірних сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою невизнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає у тому, що не можуть визнаватись недійсними всі без виключення документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей та шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоду особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами тощо), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду таких справ.

Оскільки заявник ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2, який помер на території, яка є тимчасово окупованою, після його смерті заявник не може отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідного зразку, а отримане свідоцтво про смерть не може бути використане заявником для реєстрації смерті на території України та не визнається державними органами України, з метою захисту його законних прав та інтересів, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті ОСОБА_2 02 квітня 2018 в м. Сніжне Донецької області.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 247, 263-265, 293-294, 317, 354 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 1, 4, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

в и р і ш и в:

1. Заяву ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), заінтересована особа: Оржицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (місцезнаходження: смт. Оржиця, вул. Центральна, 24, Оржицького району Полтавської області, ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України задовольнити.

2. Встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер 02.04.2018 року на тимчасово окупованій території України в місті Сніжне Донецької області.

3. Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя