11.05.2018 Справа № 363/3762/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Баличевої М.Б., при секретарі - Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради та Вишгородський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради та Вишгородський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. В обґрунтування якого вказала, що 01.06.2002 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб. Від сумісного проживання у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 24.03.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачкою, окремо від відповідача. Вказала, що окрім аліментів, які відповідач платить невчасно і не в повному обсязі, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Також пояснила, що відповідач не піклується про фізичний, моральний і духовний розвиток дітей, не спілкується з ними, участі у їх вихованні не приймає. Відповідач не надає дозволу на виїзд дітей за кордон та перешкоджає, на сьогоднішній день ОСОБА_3 - 10 років, а ОСОБА_4 17 років, вони не мають до батька ніяких почуттів, поваги та бажання спілкуватися з ним. На даний час позивач з дітьми та другим чоловіком проживають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. На підставі викладеного, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву повністю підтримали та просили її задовольнити з наведених в ній підстав.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, надали відзив на позовну заяву про позбавлення батьківських прав та пояснили, що оскільки ОСОБА_2 бажає приймати участь у житті та вихованні дітей, на даний час ним сплачуються аліменти на утримання дітей. Відповідач пояснив, що дійсно, він тривалий час не спілкувався з дітьми, однак бажає виконувати свої батьківські обов'язки, вживає всіх необхідних заходів.

Представники третіх осіб - Органу опіки та піклування Вишгородської міської ради та Вишгородського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судовому засіданні щодо позовних вимог поклалась на розсуд суду та пояснила, що відповідач бажає приймати участь у житті та вихованні дітей та виконувати свої батьківські обов'язки.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка малолітній ОСОБА_3 пояснив суду, що він не бажає спілкуватися та бачитися із батьком. Пояснив, що мати не забороняє спілкуватися з батьком та зазначив, що на протязі 2017 року батько періодично йому дзвонив та бажав з ним спілкуватися.

Суд, вислухавши пояснення сторін та свідка, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 01.06.2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу у них народилися діти - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в свідоцтві про народження дитини сторони записані її батьками.

24.03.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується рішенням Вишгородського районного суду Київської області.

На підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 28.05.2014 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача стягуються аліменти на утримання їх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1500 грн., на кожну дитину, кожен місяць, починаючи з 16.04.2014 року і до повноліття наймолодшої дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8.

Постановою старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 12.06.2014 року було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа виданого Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дітей.

З довідки - розрахунку заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.08.2017 року, виданої 03.08.2017 року № 10714 Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, видно, що ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57 900 грн.

З копії характеристики учня 3-А класу загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Вишгород Київської області, виданої на ім'я ОСОБА_3 видно, що дитина навчається у вказаному навчальному закладі, мати здійснює контроль за шкільною успішністю та поведінкою ОСОБА_3, а батько не приділяє належну увагу вихованню вихованню сина, не приходив до школи для бесіди з учителями, не цікавиться навчанням та поведінкою сина, батьківські збори не відвідує.

З довідок ст. тренера ОСОБА_6 ДЮСШ м. Вишгород від 02.06.2017 року та від 14.12.2017 року видно, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 займається гандболом у РК ДЮСШ м. Вишгород. Батько дитини на тренуваннях та на змаганнях ніколи не з'являвся.

З довідки керівника шахового гуртка ДДЮТ «Дивосвіт» м. Вишгород від 07.06.2017 року видно, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 займається в шаховому гуртку у ДДЮТ «Дивосвіт» м. Вишгород. Питання щодо участі у змаганнях та організацією тренувального процесу вирішуються безпосередньо з матір'ю дитини, з батьком дитини керівництво шахового гуртка ДДЮТ «Дивосвіт» м. Вишгород не знайомо.

З інформації психолога Вишгородського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді стосовно дитини - ОСОБА_3 видно, що під час індивідуальної роботи з дитиною виявлено, що дитини відкрита до спілкування, вміє висловлювати власну думку, зі слів дитини , саме мати в житті сина грає важливу роль, постійно підтримує психологічно, створює всі умови для навчання та всебічного розвитку.

В ході розмови з дитиною психологом встановлено, що життям та здоров'ям сина батько не цікавиться, дитячі спогади про батька негативні (батько с пляшкою пива). Дитина згадує, що саме його кинув батько, та ще погрожував спалити квартиру з ним та братом. При згадуванні про батька дитина на одразу починає замикатися в собі. Дитина висловила бажання змінити прізвище, тому що батько злий і він йому не потрібний. Зі слів дитини, після розмов з батьком на нього нападає зло, у хлопця пропадає бажання говорити. Зі слів дитини, в нього є добрий батько, дядя ОСОБА_7. Негативне ставлення батька ОСОБА_8 до власної дитини спричинило психологічну травму і сформувало зневагу, злість та байдужість до батька. Данило усвідомлює ініціативу мами подати позов про позбавлення батьківських прав батька, оскільки батько давно віддалився від родини.

З довідки про склад сім'ї виданої Виконавчим комітетом Вишгородської міської ради № 1898 від 24.07.2017 року видно, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 він є власником квартири, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 син позивача, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 син позивача та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 також син позивача.

Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 27.04.2017 року складеного депутатом Вишгородської міської ради ОСОБА_10 встановлено, що позивач ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїми дітьми - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Батько дітей проживає окремо та не бере участі у вихованні дітей.

З витягу до протоколів № 10 та № 12 від 19.06.2017 року та від 13.07.2017 року засідання опікунської ради при органі опіки та піклування (виконавчий комітет) Вишгородської міської ради видно, що рішення опікунської ради щодо задоволення заяви ОСОБА_5 щодо клопотання перед Вишгородським районним судом Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не прийнято.

З акту обстеження матеріально - побутових умов проживання від 20.12.2017 року складеного депутатом Вишгородської міської ради ОСОБА_11 видно, що ОСОБА_1 проживає за адресою:АДРЕСА_2 разом зі своїми дітьми - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5 та чоловіком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7. Син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає окремо. Для дітей створені всі умови для комфортного розвитку та життя.

З довідки директора Вишгородського міського дитячо - юнацького духового оркестру - студії «Водограй» видно, що ОСОБА_3 займається в колективі з серпня 2017 року, ОСОБА_7 постійно цікавиться успіхами дитини, видно, що йому не байдуже доля ОСОБА_3, весь час телефонує або приходить особисто поцікавитись успіхами дитини.

З довідки класного керівника загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 м. Вишгород Київської області, виданої на ім'я ОСОБА_3 видно, що дитина навчається у вказаному навчальному закладі, мати здійснює контроль за шкільною успішністю та поведінкою ОСОБА_3, а батько не приділяє належну увагу вихованню вихованню сина, не приходив до школи для бесіди з учителями, не цікавиться навчанням та поведінкою сина, батьківські збори не відвідує.

Ухвалою суду від 02.03.2018 року було зобов'язано Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради розглянути питання та надати до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Листом від 11.05.2018 року представника Вишгородської міської ради Київської області повідомлено суд про те, що на засіданні виконавчого комітету (органу опіки та піклування) Вишгородської міської ради 10.05.2018 року рішення з вищевказаного приводу не набрало достатньої кількості голосів та прийнято не було, та надано до суду витяг до протоколу № 6 від 07.05.2015 року засідання опікунської ради при органі опіки та піклування (виконавчий комітет) Вишгородської міської ради

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_2 07.10.2017 року, 26.10.2017 року, 24.10.2017 року, 08.08.2017 року, 12.09.2017 року, 13.02.2018 року, 11.12.2017 року, 09.01.2018 року та 17.11.2017 року сплачував на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, що підтверджується копіями квитанцій ПАТ «Укрпошта» наданими відповідачем ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтями 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважних причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків , є хронічними наркоманами або алкоголіками та інше.

Як зазначено в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав"від 30.03.2007 року №3, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками.

Оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на батьків, такий кардинальний захід застосовується лише тоді коли інші заходи впливу на батьків не дають належного результату та вичерпали себе.

В свою чергу, жодних заходів впливу за невиконання батьківських обов'язків, в тому числі і притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, вжито не було, що унеможливлює застосування такого засобу як позбавлення батьківських прав.

Згідно ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Позбавлення відповідача батьківських прав не узгоджується і з положеннями Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, яка як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав не відповідає інтересам дитини, яка потребує піклування обох батьків і яку можливо позбавити родинних стосунків з батьком лише в крайньому випадку, з метою забезпечення її інтересів.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і навіть за умов доведеності тих обставин, що відповідач тривалий час утримувався від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, вони не свідчать про його свідоме нехтування своїми обов'язками.

Згідно з ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 141 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.

Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини.

Статтею 157 СК України передбачено обов'язок батьків, котрі проживають окремо, брати участь у вихованні дитини, вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Таким чином, враховуючи ставлення відповідача ОСОБА_2 до сина ОСОБА_3, зокрема позицію щодо підтримки стосунків із сином і бажання їх налагодження, бажання брати участь у його вихованні, що вказує на не байдужість до долі своєї дитини, категоричне заперечення проти задоволення вимог позивача, тобто проти позбавлення батьківських прав, а також враховуючи, що до відповідача не застосовувались заходи адміністративного впливу з питань неналежного відношення до своїх обов'язків по вихованню сина, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав стосовно сина, а тому, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та не підтвердженими належними доказами, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі висловленого, керуючись ст. 164, 181, 180, Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4,5,10,11,12,13,82,89,352,354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради та Вишгородський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення через Вишгородський районний суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 травня 2018 року.

Головуючий М.Б. Баличева