Справа № 708/297/18
Номер провадження № 2/708/150/18
Р і ш е н н я

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

29 травня 2018 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 14.04.2017 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики, згідно до якого він передав відповідачці кошти в сумі 7000 гривень з остаточною датою повернення боргу до жовтня 2017 року, що підтверджується письмовою розпискою.

Посилаючись на те, що відповідачка на його неодноразові прохання повернути борг не відреагувала і на час звернення до суду з позовом остання умови договору не виконала і борг не повернула, позивач просив стягнути з неї борг за договором позики в сумі 7000 гривень, а також понесені ним судові витрати в сумі 704,80 гривень.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що на протязі дев`яти місяців відповідачка просила в нього позичити їй кошти на різні цілі, в результаті чого він позичив їй грошей на загальну суму 7000 грн., але до цього часу вона борг не повернула.

Представник позивача ОСОБА_2 також підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що позивач, будучи знайомим з відповідачкою, на протязі дев`яти місяців декілька раз позичав останній кошти, отримавши таким чином 7000 гривень, які обіцяла повернути до 31.10.2017 року.

Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причину своєї неявки.

Вислухавши позивача та його представника, вивчивши в порядку спрощеного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом і підтверджується письмовою розпискою від 14.04.2017 року, позивач дійсно позичив відповідачці кошти в сумі 7000 гривень строком до жовтня 2017 року.

Таким чином, між сторонами було укладено договір позики.

А відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Згідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Як вбачається з вище вказаної розписки, відповідачка отримала грошові кошти станом на 14.04.2017 року.

Виходячи з цього, позивач виконав умови договору позики, передавши відповідачці грошові кошти в сумі 7000 грн., а відповідачка свої зобов`язання по поверненню даної суми коштів не виконала і борг не повернула.

Разом з тим, як передбачено ст., ст. 526, 1049 ЦК України, зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону, тобто відповідачка повиннна була в установлений договором строк повернути грошові кошти позивачеві.

У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Крім того ч.1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у строк, встановлений договором позики, який в даному випадку, судячи з письмової розписки від 14.04.2017 року, настав 01.10.2017 року, у зв`язку з чим суд не може погодитися з думкою представника позивача, що датою повернення боргу є 31.10.2017 року, адже в розписці зазначено про повернення боргу до жовтня 2017 року, а не в жовтні 2017 року.

Оскільки в установлений строк відповідачкою не було повернуто борг, то позивач правомірно вимагає його повернення від останньої.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим стягнути з відповідачки на користь позивача борг за договором позики в сумі 7000 гривень.

Крім того відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого останнім судового збору в сумі 704, 80 грн.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. 10, 81, 89, 141, 263-265, 282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КО № 381765, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, останнє відоме місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії НС № 505833, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) борг за договором позики в сумі сім тисяч гривень та судовий збір в розмірі сімсот чотири гривні 80 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачкою до Чигиринського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча