Постанова

Іменем України

06 грудня 2018 року

м. Київ

справа № 758/7104/15-ц

провадження № 61-20269св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: СтупакО. В. (суддя-доповідач), ПогрібногоС. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві,

відповідач - Державне підприємство «Адміністрація річкових портів»,

третя особа - ОСОБА_4,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві на рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року у складі судді Романа О. А. та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Шахової О. В., Поливач Л. Д.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві (далі - Управління ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві) звернулося до суду із позовом до Державного підприємства «Адміністрація річкових портів» (далі - ДП «Адміністрація річкових портів»), третя особа ? ОСОБА_4, про скасування актів.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 31 грудня 2014 року о 08 год 00 хв, згідно з актом проведення розслідування нещасного випадку від 31 грудня 2014 року, складеного за формою Н-5, капітан-механік ремонтно-відстійного пункту Верхньодніпровського представництва ДП «Адміністрація річкових портів» ОСОБА_4 заступив на вахту у відстійному пункті по охороні суден. О 14 год 00 хв, під час внесення ОСОБА_4 у вахтовий журнал запису про результати чергового обходу, на понтон забігла собака, а із берега почулися вигуки молоді. ОСОБА_4 вийшов на ростверк причальної стінки і попрямував у напрямку пришвартованого судна для огляду акваторії. Під час пересування у ОСОБА_4 підвернулася ліва нога і він впав на причальну стінку, почув біль у нозі, після чого по мобільному телефону визвав свого сина - ОСОБА_5, який доставив його у травмпункт, де йому надали першу медичну допомогу і каретою швидкої медичної допомоги відправили у Київську міську клінічну лікарню № 7. Під час транспортування ОСОБА_4 у травмпункт, він подзвонив капітану-механіку ремонтно-відстійного пункту Верхньодніпровського представництва ДП «Адміністрація річкових портів» ОСОБА_6 та попросив його підмінити на вахті. Керівництво підприємства ОСОБА_4 не проінформував про нещасний випадок, який стався із ним.

Комісією із розслідування нещасного випадку встановлено, що вплив небезпечних або шкідливих виробничих факторів на ОСОБА_4, які могли б спричинити його падіння або травмування, не виявлено. Причинами нещасного випадку є невиконання потерпілим посадових обов'язків, не виконання пунктів 2.1, 12 Посадової інструкції капітана-механіка ДП «Адміністрація річкових портів» від 01 жовтня 2013 року.

Комісія із розслідування нещасного випадку прийшла до висновку про визнання нещасного випадку із ОСОБА_4 таким, що пов'язаний із виробництвом згідно з пунктом 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 (далі - Порядок) та склала акти за формами Н-5 та Н-1.

Із висновком комісії із розслідування нещасного випадку не погодився страховий експерт з охорони праці сектору профілактики нещасних випадків та професійних захворювань Правобережного відділу Управління ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві Даниленко Ф. В., який в окремій думці, висловленій у письмовій формі, зазначив, що нещасний випадок із ОСОБА_4 не є таким, що пов'язаний із виробництвом і акт про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом за формою Н-1 складатися не повинен.

Виклик швидкої допомоги безпосередньо на підприємство ОСОБА_4 не здійснював, що унеможливлює документально підтвердити факт отримання травми саме на робочому місці. Свідків, які могли б підтвердити або спростувати факт заподіяння ОСОБА_4 травми безпосередньо на робочому місці, не виявлено. Крім того, ОСОБА_4 не виконав свого обов'язку щодо повідомлення про нещасний випадок керівництва підприємства.

Таким чином, нещасний випадок із ОСОБА_4 не пов'язаний із виробництвом і не підпадає під дію пункту 15 Порядку.

На підставі наведених обставин та із урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд скасувати акт проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 19 січня 2015 року та акт про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом за формою Н-1 від 19 січня 2015 року № 1.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року у задоволенні позову Управління ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що оскільки оспорювані акти складені із дотриманням вимог Порядку, тому суд вважає, що нещасний випадок на виробництві мав місце, що підтверджується висновком комісії з розслідування нещасного випадку, при цьому окрема думка одного із членів цієї комісії, а також невиконання ОСОБА_4 вимог Порядку не можуть бути достатніми підставами для задоволення позову.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року апеляційну скаргу Управління ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві відхилено.Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року залишено без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, суд першої інстанції ухвалив рішення із дотриманням норм матеріального та процесуального права. Нещасний випадок, який стався із ОСОБА_4, є таким, що пов'язаний із виробництвом, що підтверджується обставинами, встановленими у ході судового розгляду, а тому підстави для скасування оспорюваних актів відсутні.

У березні 2017 року Управління ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві подало до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних та кримінальних справ касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило суд скасувати рішення судів попередніх інстанцій та направити справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що до травмпункту ОСОБА_4 звернувся із посиланням на травму вуличного характеру, що підтверджується відповіддю Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Подільського району на запит Подільського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2016 року № 744. Нещасний випадок, що стався із ОСОБА_4, не є таким, що пов'язаний із виробництвом, оскільки його виникнення не пов'язане із дією небезпечних та шкідливих виробничих факторів чи середовища. Документально підтверджено, що нещасний випадок відбувся через необережність та необачливість ОСОБА_4, у зв'язку із порушенням ним вимог посадової інструкції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 квітня 2017 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

У травні 2017 року від ДП «Адміністрація річкових портів» надійшли заперечення на касаційну скаргу Управління ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві, у яких заявник просить відхилити указану касаційну скаргу та залишити без змін рішення судів попередніх інстанцій, посилаючись на те, що касаційна скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, оскільки її вимоги зводяться до переоцінки доказів, яким суди попередніх інстанцій надали належну оцінку.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У квітні 2018 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказану справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга Управління ВД ФСС від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві не підлягає задоволенню із таких підстав.

Судами встановлено, що 26 вересня 2013 року ОСОБА_4 прийнятий на роботу у ДП «Адміністрація річкових портів» на посаду капітана?механіка ремонтно?відстійного пункту Верхньодніпровського представництва.

Із журналу прийому?передачі чергувань по каравану Верхньодніпровського представництва ДП «Адміністрація річкових портів» вбачається, що ОСОБА_4 прийняв вахту 31 грудня 2014 року, на прохання якого, у подальшому, 31 грудня 2014 року на вахті його замінив ОСОБА_6

Згідно з наказом від 06 січня 2015 року № 1, створено комісію із розслідування нещасного випадку, який мав місце 31 грудня 2014 року о 14 год 10 хв із ОСОБА_4, який під час обходу суден впав та отримав травму ноги.

Із письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що під час чергового обходу каравану, він підвернув ліву ногу на причальній стінці і відчув різкий біль, після чого зателефонував сину - ОСОБА_5, який приїхав та відвіз його у травмпукт. По дорозі він зателефонував ОСОБА_6, якого попросив прийняти вахту за нього на деякий час, при цьому керівництву підприємства не телефонував, оскільки перебував у стані больового шоку.

Згідно з наказом від 15 січня 2015 року № 7, строк розслідування нещасного випадку продовжено до отримання висновків з медичного закладу.

Із консультативного заключення Київського міського центру малоінвазивної травматології та ортопедії від 05 січня 2015 року вбачається, що у травматологічне відділення, ОСОБА_4 поступив 31 грудня 2014 року із травмою лівої ноги середньої тяжкості.

Згідно з довідкою Київської міської клінічної лікарні № 7 від 18 січня 2015 року, ОСОБА_4 поступив до Київського міського центру малоінвазивної травматології та ортопедії 31 грудня 2014 року із клінічним діагнозом: перелом шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням. Ознак сп'яніння не виявлено.

Згідно з актом проведення розслідування нещасного випадку від 19 січня 2015 року, складеного за формою Н-5, та актом про нещасний випадок, пов'язаний із виробництвом від 19 січня 2015 року № 1, складеного за формою Н-1, причиною нещасного випадку є недотримання ОСОБА_4 вимог підпункту 12 пункту 2.1 Посадової інструкції капітана-механіка, капітана-першого помічника механіка, капітана-змінного механіка, механіка-змінного капітана, механіка - 1 помічника капітана ремонтно-відстійного пункту ДП «Адміністрація річкових портів», який не дбав про особисту безпеку здоров'я у процесі виконання робіт, перебуваючи на території підприємства, а тому цей нещасний випадок слід вважати таким, що пов'язаний з виробництвом.

Відповідно до пункту 7 Порядку, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Відповідно до пункту 47 Порядку за результатами спеціального розслідування складаються акти за формою Н-5 і Н-1 (у разі, коли нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом).

Пунктом 15 Порядку передбачений перелік обставин, відповідно до яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Згідно з підпунктом 2 пункту 15 Порядку обставинами, відповідно до яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, на підставі належно оцінених доказів, встановили, що нещасний випадок із ОСОБА_4 стався на території підприємства під час виконання ним своїх трудових обов'язків, у зв'язку із чим дійшли правильного висновку, що вказаний нещасний випадок є таким, що пов'язаний із виробництвом, а тому підстави для скасування оспорюваних актів відсутні.

Висновок судів попередніх інстанцій є правильним, відповідає встановленим обставинам та вимогам закону.

Доводи заявника у касаційній скарзі про те, що нещасний випадок відбувся через необережність та недбалість ОСОБА_4, у зв'язку із порушенням ним вимог посадової інструкції, є необґрунтованими, оскільки такі доводи не спростовують того, що нещасний випадок стався на виробництві під час виконання ОСОБА_4 своїх трудових функцій.

Інші доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування ухвалених у справі судових рішень, оскільки вони зводяться до переоцінки встановлених судом обставин, що у силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційних скаргах доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, арішення судів попередніх інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак

С. О. Погрібний

Г. І. Усик