Справа № 0910/1386/2012
Провадження № 4-с/347/7/18
У Х В А Л А

Іменем України

21.11.2018 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Гордія В.І.,

з секретарем Корбутяк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: начальник Косівського районного відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, головний державний виконавець Винничук Оксана Михайлівна, на дії державного виконавця по виконанню судового рішення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця по виконанню судового рішення, заінтересовані особи: начальник Косівського районного відділу Державної виконавчої служби в Івано-Франківській області ОСОБА_2, ОСОБА_3, головний державний виконавець Винничук Оксана Михайлівна.

Скаргу мотивує тим, що рішенням Косівського районного суду від 13.07.2012 року ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - 450 грн. щомісячно, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - 400 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття.

На виконання цього рішення судом було видано виконавчий лист на його примусове виконання. Даний виконавчий лист після вступу рішення в законну силу був переданий нею на виконання до Косівського районного відділу державної виконавчої служби у Івано-Франківській області. Боржник ОСОБА_3 не виконував належно рішення суду і у нього виникла багатотисячна заборгованість. На її прохання до виконавчої служби вжити заходів для примусового виконання рішення суду, їй постійно повідомляли, що роблять все можливе. Одночасно повідомляли, що заборгованість повязана з відсутністю доходів у боржника, а також відсутністю належного йому майна на яке можливо накласти арешт.

У березні 2018 року скаржниця дізналася, що боржник відкрив депозитні рахунки в ПАТ «Державний ощадний банк України» на імя дітей і вніс на них кошти, в розмірі 37900 гривень. У квітні 2018 року вона звернулася до Косівського відділення ПАТ «Державний ощадний банк» із листом-клопотанням про зняття цих коштів на утримання дітей, але їй було відмовлено, так як рахунки депозитні відкриті ОСОБА_3 на ім'я дітей і можуть бути видані тільки їм при досягненні відповідного віку.

Не погоджуючись із цим, вона звернулася зі скаргою до Косівського районного відділу ДВС про необхідність надання їй цих коштів для потреб дітей на даний час, але їй було відмовлено.

В судовому засіданні скаржниця скаргу підтримала, суду пояснила, що ОСОБА_3 аліменти їй протягом тривалого часу не сплачує, в зв'язку із чим виникла заборгованість. Але боржник відкрив на ім»я дітей депозитні рахунки в банку, на які вніс кошти в розмірі 37900 грн., якими ні вона, ні діти скористатися не можуть. Тобто, аліменти сплачені, але використати їх на утримання дітей не можна.

Боржник ОСОБА_3 скаргу не визнав, суду пояснив, що не заперечує утримувати дітей, завжди сплачував аліменти, згідний надалі платити шляхом поштових переказів.

Державний виконавець Косівського РВ ДВС ОСОБА_6, скаргу визнала частково, суду пояснила, що боржник аліменти сплачував щомісячно, деякий час дійсно була заборгованість, однак він з»явився в ДВС і представив квитанції про відкриття депозитних рахунків на дітей. У жовтні 2018 року боржник знову сплатив аліменти шляхом поштових переказів. Не заперечила, що після повторного перерахунку суми сплачених ОСОБА_3 аліментів, було встановлено наявність у нього на даний час такого боргу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скаргу слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Судом встановлено, що рішенням Косівського районного суду від 13.07.2012 року присуджено стягувати з ОСОБА_3 на користь скаржниці ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітній дітей в розмірі: 450 грн. щомісячно на утримання доньки та 400 грн. щомісячно на утримання сина, тобто 850 грн. разом на двох дітей (а.с.4).

Проте, як ствердила в судовому засіданні скаржниця, певний період часу ОСОБА_3 аліменти не сплачував, що призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті.

Виникнення в минулому у ОСОБА_3 заборгованості по сплаті аліментів, в судовому засіданні не заперечила ні державний виконавець, ні боржник, але пояснили, що оскільки ОСОБА_3 надав державному виконавцю квитанції про відкриття депозитного рахунку на дітей на суму існуючої заборгованості, то депозитні кошти було зараховано як сплату такої заборгованості.

Однак, такі дії суд не може вважати належним виконанням рішення суду по сплаті аліментів, оскільки в рішенні суду чітко встановлено, що кошти слід стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей до їх повноліття. Тобто дані кошти необхідні для утримання дітей саме протягом даного періоду часу, а скаржниця на даний момент не може їх використати на утримання дітей.

Окрім того, статтею 71 Законом України «Про виконавче провадження» чітко встановлено порядок стягнення аліментів, частиною 2 якої передбачено, що за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Тобто, у разі невиконання рішення суду, державним виконавцям для забезпечення примусового виконання рішення суду надано певну сукупність дій, які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст.1 Закону).

Однак, державним виконавцем заходів для забезпечення належного виконання даного рішення суду не вживалося, натомість як вказано у листі Косівського РВ ДВС від 18.05.2018 року (а.с.6), 26.01.2018 року боржником було пред'явлено дві квитанції про сплату аліментів, а саме: внесення коштів на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та вказано, що аліменти сплачуються боржником згідно пред»явлених квитанцій.

Хоча, як передбачено абз.2 ч.3 ст.181 СК України, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. А також, згідно ч.2 ст. 186 СК України, у разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Однак, суду не було надано жодних доказав, що хто-небудь із сторін звертався до суду із позовами про зміну способу стягнення аліментів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виконання рішення суду по стягненню аліментів виконувалося у спосіб не передбачений для такого виду стягнення, тобто всупереч чинного законодавства, що призвело до порушення прав, в першу чергу, неповнолітніх дітей, які не отримували протягом певного часу належного утримання, що дає підстави для задоволення скарги.

На підставі наведеного, ст.ст. 5, 71 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-19, 253-254 ЦК України, та керуючись ст.ст. 260, 447-451 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати Косівський районний відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківській області провести стягнення заборгованості з ОСОБА_3, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, по сплаті аліментів в твердій грошовій сумі 850 гривень щомісяця, з моменту виникнення заборгованості по даний час, на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - 450 грн. щомісячно, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - 400 гривень щомісячно, на користь їх матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жительки с. Середній Березів вул. Центр, б/н Косівського району Івано-Франківської області, відповідно до рішення Косівського районного суду від 13.07.2012 року по справі № 0910/1386/12.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Гордій В.І.