Справа № 175/3640/17
Провадження № 2/175/1414/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Іщенко Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 08.04.2005 року, на домоволодіння № 51, яке розташоване по вул. Калиновій (Жовтневій) у с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області та земельну ділянку площею 3,6400 га, кадастровий номер :01:027:0004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

Адвокат позивача за договором про надання правової допомоги ОСОБА_4 надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку передбаченому ст. 130 ЦПК України, що підтверджується конвертом який повернуто за закінченням терміну зберігання (а.с.80).

Представник третьої особи Дніпровської районної державної нотаріальної контори надав суду листа про розгляд справи у відсутність їх представника (а.с.66).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що 08 квітня 2005 року помер ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-КИ №013215 від 08 квітня 2005 року виданим Виконкомом Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що в Книзі реєстрації смертей 08 квітня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №21 (а.с.15). Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме на домоволодіння № 51, яке розташоване по вул. Калиновій (Жовтневій) у с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.11-13) та земельну ділянку площею 3,6400 га, кадастровий номер :01:027:0004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.14).

Ще за часі свого життя, ОСОБА_5 склав заповіт посвідчений 18 березня 2005 року виконкомом Балівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за яким спадкодавець на випадок смерті зробив заповітне розпорядження про те, що усе його майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить йому на день смерті і на що він матиме право по закону, заповідав (позивачу по справі) ОСОБА_1 (а.с.16). За наявними у виконкому сільської ради даними, вищевказаний заповіт на день смерті заповідача не змінено і не скасовано.

Позивач після смерті ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом, звернувся до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.101). Окрім позивача, протягом встановленого законодавством строку для прийняття спадщини у шість місяців до нотаріальної контори подали заяви про прийняття спадщини за законом доньки спадкодавця, ОСОБА_7 (а.с.92) та ОСОБА_2 (а.с.91). Але, у звязку з тим, що неможливо встановити коло спадкоємців на обовязкову частку у спадщині, а також врахувати частку спадщини за заповітом та за законом на обовязкову частку, державним нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 червня 2017 року (а.с.31).

Так судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2010 року по цивільній справі №2-23/10 за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: Балівська сільська рада, Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_2 відмовлено, оскільки позивачами в обґрунтування позову не надано доказів, які б вказували на невідповідність між волею та волевиявленням заповідача при складанні заповіту (а.с.18). Як вбачається з матеріалів спадкової справи №379/05, ОСОБА_7 та ОСОБА_2 документів, що підтверджували б їх непрацездатність на час відкриття спадщини нотаріусу не надавали, тому встановити, чи мають вони право на обовязкову частку у спадщині не вбачається можливим. Направлені ОСОБА_7 та ОСОБА_2 листи, були ними проігноровані.

Згідно ч. 1 ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 10 своєї Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначив, що: «Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». Незалежно від прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, що передбачено п. 5 ст. 1268 ЦК України.

Згідно із ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Частинами 1-3 ст. 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 152 ЗК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб передбачений законом, у тому числі шляхом визнання права.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, які б посвідчували його право власності.

За змістом вимог ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України, право на спадкування мають всі особи визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття.

Судом встановлено, що спадщина не перейшла до держави, не визнана відумерлою, позивач прийняв спадщину і є спадкоємцем за заповітом, право власності спадкодавця ОСОБА_3 не припинено відповідно до ст. 346 ЦК України.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, способом захисту свого права є визнання права.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги, оскільки судом встановлені всі обставини, які дають позивачу право на визнання його права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом та вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 08.04.2005 року, на домоволодіння № 51, яке розташоване по вул. Калиновій (Жовтневій) у с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області та земельну ділянку площею 3,6400 га, кадастровий номер :01:027:0004, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 182, 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1235, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. 152 ЗК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, ст. 12, 13, 76-80, 89, 130, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Дніпровська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АК №937282 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 травня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 08 квітня 2005 року, на домоволодіння №51 по вул. Калиновій (в минулому Жовтневій) у с. Балівка Дніпровського району Дніпропетровської області, загальною площею 47,51 кв.м., житловою площею 36,23 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії АК №937282 виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 травня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлого 08 квітня 2005 року, на земельну ділянку (пай №87) площею 3,6400 га, кадастровий номер :01:027:0004, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Балівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ДП №107077 виданого 05 квітня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №236.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Озерянська Ж.М.