РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

ун. № 759/8898/17

пр. № 2-др/759/19/18

18 червня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2018 р. ухваленого у цивільній справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені.

16.04.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою у якій просить ухвалити додаткове рішення у справі яким визначити місце проживання дитини та залишити за позивачем шлюбне прізвище, за двома вимогами, заявленими нею.

Сторони у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про розгляд справи у свою відсутність не подавали.

Відповідно до вимог ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по суті.

Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені. Було ухвалено: «Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 10.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1221) , розірвати» (а.с. 32-33).

Згідно із п.1 ч.1ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що окрім вимоги про розірвання шлюбу, позивачем висунута вимога про визначення місця проживання дитини, а також вимога залишити позивачу прізвище набуте у шлюбі.

Щодо вимоги про визначення місця проживання малолітньої дитини слід зазначити, що суд може вирішувати спір між батьками дитини, які проживають окремо та за відсутності між ними згоди із ким буде проживати дитина.

Як повідомила позивач у судовому засіданні, спору між нею та відповідачем з приводу того, з ким буде проживати дитина відсутній, а дитина проживає з нею.

Таким чином, під час судового розгляду встановлена відсутність спору між позивачем та відповідачем про встановлення місця проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Слід також зазначити, що вимога про залишення дитини після розірвання шлюбу між батьками проживати з матір»ю не є похідною від вимоги про розірвання шлюбу.

Таким чином, у зв»язку із відсутністю предмету спору, слід закрити провадження в частині цієї заявленої позовної вимоги на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Щодо позовної вимоги, як на тому наполягає позивач, про залишення за нею шлюбного прізвища.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Статтею 16 ЦК України передбачені випадки захисту цивільни прав та інтересів судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином судом встановлена відсутність або порушеного, або невизнаного, або оспорюваного права на ім»я, що передбачено ст.. 28 ЦК України. Оскільки позивач не посилається та не надає доказів невизнання, оспорювання, порушення її права на ім»я, суд відмовляє у такій позовній вимозі як залишення її прізвища, набутого в шлюбі.

Суд звертає увагу, що лише у разі бажання особи, яка змінила своє прізвище у зв»язку із реєстрацією шлюбу, відновити своє дошлюбне прізвище, таке бажання зазначається у рішенні суду.

У даному випадку, позивач не бажає відновити своє дошлюбне прізвище. Це не спричиняє юридичних наслідків, отже не потребує спеціального зазначення у рішенні суду.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Позивачем (як наполягає сам позивач) заявлено три немайнові вимоги. Позивачем оплачено за одну позовну вимогу. Судом задоволена одна позовна вимога щодо розірвання шлюбу. В частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини - за відсутністю предмету спору - закрито провадження. У задоволенні позовної вимоги про залишення прізвища набутого в шлюбі - відмовлено.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 640,00 грн., а з позивача на користь держави - 1409,60 грн. за дві позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 2, 6-13, 18, 19,77-79, 89,141, 259, 263-265, 268, 270, 273,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відмовити.

Закрити провадження в частині вимоги про визначення місця проживання дитини.

У задоволенні вимоги про залишення прізвища набутого в шлюбі - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1, судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Стягнути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через суд першої інстанції. Порядок подання апеляційної скарги діє до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць