АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/3801/2018 Головуючий в 1 інстанції - Ул'яновська О.В.
Унікальний № 759/1038/17 Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2018 року м.Київ

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Відділ у Сквирському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт належності заявникові правовстановлюючого документа - державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11 від 26.05.2009 року, згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 та цільовим призначенням «ведення фермерського господарства», площею 2.8444 га, що знаходиться на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області.

В обґрунтування вимог заяви послалася на те, що указаний документ був виданий на прізвище заявника із написанням «ОСОБА_2», як і було зазначено у паспорті заявника до 2013 року. Однак, в 2013 році заявник разом із чоловіком вирішила виправити помилку в українському варіанті написанні прізвища «ОСОБА_2»/«ОСОБА_2» та, відповідно, змінилапрізвище з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2». Указані дії супроводжувалися отриманням заявником нового паспорта, що й було здійснено за місцем реєстрації в м. Саки, АР Крим,у червні 2013 року Сакським РВ ГУДМС України в АР Крим. Після анексії півострова Крим Російською федерацією, місцеві органи не приймають паспортгромадянина України та не видають будь-якихдовідок щодо зміни прізвища та видачі нового паспорту. Враховуючи той факт, що всі архіви залишилися на місцях, уповноважені органи в Українітакож не можуть надати довідку про підтвердження таких дій, а вказана ситуація унеможливлює реалізацію заявником в повній мірі свого права власності на вказану земельну ділянку, яку вонамає намір подарувати своїй доньці, ОСОБА_2 звернулася до суду з даною заявою.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року у задоволенні заяви відмовлено. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що незважаючи на указану дату судового рішення - 02 лютого 2018 року, днем ухвалення відповідного судового рішення є саме 01 лютого 2018 року, тобто день проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду. Указані розбіжності підлягають усуненню в порядку виправлення описки судом першої інстанції з власної ініціативи або за зверненням осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано суду доказів звернення до уповноваженого органу, яким було видано правовстановлюючий документ, та відмови указаного органу в усуненні розбіжностей у написанні прізвища заявника.

В поданій апеляційній скарзі представник заявника, посилаючись на доводи, викладені у заяві, просив зазначене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити у повному обсязі. При цьому, скаржник вважає відмову суду першої інстанції у задоволенні заяви необґрунтованою, оскільки орган, який видав правовстановлюючий документ не може виправляти помилку(усунути розбіжності) в державному акті, зокрема, з тих підстав, що акт виданий згідно відомостей паспорта заявника, який був чинним на момент отримання правовстановлюючого документа, а тому будь-яка помилка в даному випадку відсутня. В свою чергу, отримати підтверджуючі документи про зміну прізвища(довідки тощо) заявник не має можливості, оскільки необхідні оригінали та архіви зберігаються на тимчасово окупованій території України.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Отже, справа підлягає розгляду Апеляційним судом міста Києва.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 30.12.1996 року Сакським МРВ ГУ МВС України в Криму на ім'я ОСОБА_2 був виданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 в якому російською мовою прізвище дублюється як «ОСОБА_2» /а.с. 8/.

26.05.2009 року ОСОБА_2 Управлінням земельних ресурсів у Сквирському районі Київської області був виданий на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11 від 26.05.2009 року, згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 та цільовим призначенням «ведення фермерського господарства», площею 2.8444 га, що знаходиться на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області /а.с. 10/.

26.06.2013 Сакським РВ ГУДМС України в Криму на ім'я заявника(ОСОБА_2) був виданий паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, в якому прізвище російською мовою також дублюється як «ОСОБА_2» /а.с. 11/.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2, суд першої інстанції фактично встановив факт зміни прізвища заявника, однак вважав, що ОСОБА_2 слід звернутися до органів, якими видано правовстановлюючий документ, а у випадку їх відмови виправити помилку у написанні прізвища - оскаржувати такі дії в судовому порядку.

Колегія суддів з таким висновком погодитися не може, з огляду на наступне.

Так, за змістом ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України прямо передбачено повноваження суду розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту, ОСОБА_2 посилалася на те, що написання її прізвища у правовстановлюючому документі на земельну ділянку не збігається з написанням прізвища у паспорті заявника.

Метою встановлення даного факту заявник зазначила набуття повноцінної можливості реалізувати власне право власності на нерухоме майно шляхом його відчуження доньці.

З матеріалів справи, зокрема, з копії паспортів заявника об'єктивно вбачається, що як паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 так і паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 - видані одній і тій самій особі, тобто заявникові, яка на даний момент має прізвище «ОСОБА_2». Причиною зміни прізвища у 2013 році, зі слів заявника, стало бажання подружжя виправити помилку в транслітерації з російської мови прізвища «ОСОБА_2»/«ОСОБА_2».

Разом з тим, враховуючи, що правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 видавався заявникові у 2009 році, тобто на той момент, коли в паспорті було зазначено попереднє прізвище заявника - «ОСОБА_2», на даний момент заявник позбавлений можливості реалізувати в повній мірі право власності на належну їй земельну ділянку.

За змістом п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року № 15, при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові,

прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові

зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не

застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність звернутися до органу, який видав правовстановлюючий документ, з проханням виправити помилку у документі, є необґрунтованим, оскільки в даному випадку у правовстановлюючому документі відсутня будь-яка помилка, описка, помарка тощо. Так, указаний документ був оформлений та виданий у точній відповідності з даними та відомостями, що містилися у паспорті заявника на момент оформлення правовстановлюючого документа.

При цьому, отримати підтверджуючі документи про зміну прізвища у заявника немає об'єктивної можливості, оскільки відповідні дії вчинялися за місцем реєстрації ОСОБА_2, тобто на території тимчасово окупованої території України в м. Саки, АР Крим. Враховуючи той факт, що всі архіви залишилися на місцях, центральні органи ДМС України також не можуть надати довідку про підтвердження таких дій.

За таких обставин, єдиною можливістю заявника реалізувати власне право є звернення до суду з даною заявою.

Крім того, до апеляційної скарги представником заявника додано копію листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області /а.с. 79/, згідно якого в даному випадку внесення виправлень до правовстановлюючого документа органом, який його видав, є неможливими, а дане питання підлягає розгляду судом в порядку встановлення відповідного факту.

З огляду на викладене вище, враховуючи встановлені в суді апеляційної інстанції обставини зміни прізвища заявника з «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», слід дійти висновку про належність заявникові правовстановлюючого документа - державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, який видавався на ім'я ОСОБА_2 ще до зміни заявником прізвища, оскільки заявник позбавлений можливості захистити власне право в інший спосіб.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_2 щодо встановлення факту, що має юридичне значення.

Керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2, задовольнити.

Скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 01 лютого 2018 року та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа - державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №11 від 26.05.2009 року, згідно якого ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 та цільовим призначенням «ведення фермерського господарства», площею 2.8444 га, що знаходиться на території Шапіївської сільської ради Сквирського району Київської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 18 травня 2018 року.

Суддя-доповідач

Судді