РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2456/17

22 травня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

представника позивача - Петренчук Л.В.

відповідача - не з'явився

третьої особи - Наулік Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Костопільського районного суду Рівненської області цивільну справу №564/2456/17 за позовом органу опіки та піклування - Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, про позбавлення батьківських прав

ВСТАНОВИВ:

Позивач, орган опіки та піклування - Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач покинула своїх дітей на виховання бабусі та не займається їх вихованням та утриманням, вдома буває рідко, фактично проживає у м.Костопіль Рівненської області зі співмешканцем. Сім'я з 2014 року знаходиться на обліку в сільській раді як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах у зв'язку з тим, що мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків. При обстеженні матеріально-побутових умов сім'ї, матері вдома не було. Зі слів бабусі, відповідачка в ці періоди перебувала на заробітках. Діти проживають з бабусею, ОСОБА_4. Санітарний стан приміщення задовільний, чисто прибрано, діти доглянуті та мають місце для сну та відпочинку, завдяки зусиллям бабусі. Відповідачка, за час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони, зловживає алкогольними напоями, участі у житті села не приймає, авторитетом та повагою серед односельчан не користується, веде аморальний спосіб життя та вихованням дітей не займається, часто залишає дітей на виховання бабусі на кілька місяців. Державні допомоги на дітей отримує бабуся ОСОБА_4. Враховуючи викладене, позивач вважає, що є достатні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей.

Відповідач не скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву.

Присутня в судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, водночас, остаточне рішення залишила на розсуд суду.

Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, водночас, остаточне рішення залишила на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого виконавчим комітетом Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5, батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис за №27 /а.с.6/.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сім'ї від 11.09.2014 року санітарний стан будинку задовільний, в будинку прибрано, охайно. Дитина має місце для сну та відпочинку, забезпечена одягом та взуттям. Взаємовідносини між членами сім'ї нормальні. Мати дитини, ОСОБА_3, на момент обстеження була відсутня. Зі слів ОСОБА_7 поїхала на роботу у м.Тернопіль, про дитину цікавиться по телефону. Висновок членів комісії: ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків /а.с.8/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_8, батьками якої є ОСОБА_6 та ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис за №6 /а.с.7/.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сім'ї від 14.07.2017 року санітарний стан будинку задовільний, прибрано і чисто, у дітей є місце для сну та відпочинку. Діти забезпечені всім необхідним для нормального розвитку завдяки бабусі. Дітям не вистачає материнської любові, уваги. Взаємовідносини між членами сім'ї ненормальні. Мати дітей, ОСОБА_3, вихованням дітей не займається. Дітей виховує бабуся. Діти чисті, одягнуті, забезпечені продуктами харчування, всім необхідним для нормального розвитку. Висновок членів комісії відсутній /а.с.10/.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сім'ї від 12.09.2017 року санітарний стан будинку задовільний, прибрано, чисто і охайно. Діти доглянуті, забезпечені всім необхідним, є місце для сну та відпочинку. В будинку проводився ремонт, добудова. Взаємовідносини між членами сім'ї ненормальні, мати дітей залишає їх на бабусю, сама проживає у м.Костопіль у співмешканця. Мати дітей, ОСОБА_3, покинула їх на виховання бабусі. ОСОБА_3 веде нездоровий спосіб життя, не працює, місце її перебування невідоме, після народження другої дитини вдома не з'являлася. Члени комісії пропонують розглянути на черговому засіданні виконавчого комітету питання щодо позбавлення батьківських обов'язків ОСОБА_3 /а.с.9/.

Згідно рішення виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області №50 від 21.09.2017 року "Про стан виконання гр.ОСОБА_3 батьківських обов'язків" з-поміж іншого вирішено попередити ОСОБА_3 про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Рекомендовано їй проживати разом з доньками та створювати їм належні матеріально-побутові умови для повноцінного фізичного та розумового розвитку; протягом жовтня 2017 року пройти повне медичне обстеження у лікаря нарколога, вести здоровий спосіб життя; до 01.10.2017 року влаштувати малолітню ОСОБА_5 у ДНЗ "Калинка" /а.с.13/.

Згідно рішення виконавчого комітету Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області №57 від 19.10.2017 року "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр.ОСОБА_3" зокрема, вирішено вважати за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав стосовно її дітей /а.с.20/.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сім'ї від 26.10.2017 року у будинку чисто, прибрано і охайно. Діти доглянуті, забезпечені всім необхідним, є місце для сну та відпочинку. Взаємовідносини між членами сім'ї ненормальні. Менша дитина постійно хворіє, перебувала на лікуванні в обласній дитячій лікарні, дитину два рази оперували. На першій операції з дитиною була мама, а на другій - бабуся. Мати дітей, ОСОБА_3, дітей не доглядає та покинула їх на виховання бабусі, сама веде нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, ніде не працює, проживає у м.Костопіль зі співмешканцем, до дітей навідується дуже рідко. Висновок членів комісії: ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов'язків, члени комісії вважають за доцільне позбавити ОСОБА_3 її батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей /а.с.11/.

Згідно довідки-характеристики виданої 31.10.2017 року видана дільничним офіцером поліції сектору превенції Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області, ОСОБА_3 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1. За час проживання за вищевказаною адресою зарекомендувала себе з негативної сторони. Має схильність до зловживання спиртними напоями. Веде аморальний спосіб життя, проводить свій особистий час в сумнівних компаніях. Участі у житті села не приймає, повагою та авторитетом серед односельчан не користується. Протягом поточного року до адміністративної відповідальності не притягалася /а.с.18/.

Довідки про стан здоров'я дітей складені 16.11.2017 року /а.с.14,15/.

Згідно інформації наданої 21.11.2017 року Підлужненським ДНЗ "Калинка", ОСОБА_5 ДНЗ на даний час не відвідує. Мама, ОСОБА_3, заяву в дошкільний заклад подала, але медогляд не пройдений і дитина протягом місяця не відвідувала ДНЗ /а.с.12/.

Згідно характеристики №1476 виданої 21.11.2017 року Підлужненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, ОСОБА_3 не заміжня та не працює, за час проживання на підвідомчій території зарекомендувала себе з негативної сторони, має схильність до вживання спиртних напоїв. Авторитетом та повагою в односельчан не користується, не бере участі в громадському житті села. Веде аморальний спосіб життя. Вільний час проводить у сумнівних компаніях. ОСОБА_3 дітей покинула на виховання бабусі. ОСОБА_3 вдома буває дуже рідко, проживає в м.Костополі зі співмешканцем, доглядом та вихованням дітей не займається, ухиляється від виконання батьківських обов'язків /а.с.19/.

Згідно висновку №1479/02-17/ від 23.11.2017 року органу опіки та піклування Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області "Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3" орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей /а.с.21/.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов та умов виховання в сім'ї від 16.01.2018 року стан приміщення задовільний, у будинку прибрано, діти чисті та охайні, речі чисто випрані, продукти харчування у запасі, приготовлена їжа. У будинку тепло. Діти мають місця для сну та відпочинку, забезпечені предметами першої необхідності, гігієни, сезонним одягом та взуттям, медикаментами. Взаємовідносини між членами сім'ї ненормальні. ОСОБА_3, вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя, не виконує батьківських обов'язків, залишає дітей на бабусю на декілька днів, тижнів. Дідусь також схильний до вживання спиртних напоїв через що у родині частко спричиняються сварки. Мати дітей, ОСОБА_3, вкотре попереджена про відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов'язків. Рекомендовано вести постійно здоровий спосіб життя, дбати про дітей та їх здоров'я, належно виконувати батьківські обов'язки, не залишати дітей без поважних причин /а.с.33/.

Згідно листа №215 від 23.03.2018 року Костопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Костопільської районної державної адміністрації "Про виконання індивідуального плану соціального захисту дітей із сім'ї ОСОБА_3" 06.02.2018 року з ОСОБА_3 проводилась робота спрямована на подолання складних життєвих обставин, проводились профілактичні заходи з метою формування здорового способу життя, рекомендовано звернутись за допомогою до кваліфікованих спеціалістів. 15.02.2018 року ОСОБА_3 повідомила, що з 11.02.2018 перебувала на лікуванні в м.Рівному, проте самовільно відмовилась від лікування. ОСОБА_3 Продовжує вести звичайний для неї спосіб життя, проводить час у сумнівних компаніях, зловживає спиртними напоями, ніде не працює. Її повідомлено про від повільність у разі подальшого ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Робота із сім'єю продовжується.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 Сімейного кодексу України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей.

Враховуючи обставини справи, судом встановлено, що відповідач, ОСОБА_3, є матір'ю двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4. Хоч ОСОБА_3 і не проживає постійно зі своїми дітьми, рідко з ними бачиться, але дітям забезпечено належні умови проживання та виховання, діти доглянуті. Вказаний факт не заперечується позивачем.

Суд звертає увагу учасників провадження на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо. Враховуючи особу відповідача, обставини справи, забезпечення дітям належних умов проживання та виховання, суд дійшов переконливого висновку про те, що за даних обставин необхідності позбавляти відповідача батьківських прав немає, позов є передчасним.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами судового розгляду, суд дійшов висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявності обставин, які б свідчили про необхідність винесення рішення про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей.

Водночас, суд вважає за необхідне попередити ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей. Відмова в позові не позбавляє Орган опіки та піклування права в подальшому, повторно звернутись до суду з відповідним позовом.

Також, суд звертає увагу щодо необхідності продовження пильного контролю за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків з боку Органу опіки та піклування - Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області, що відповідає п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав".

Відповідно до ст.180 СК України, обов'язок утримувати дитину лежить на батьках.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування - Підлужненської сільської ради Костопільського району Рівненської області до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, про позбавлення батьківських прав - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення - 22.05.2018 року.

СуддяВ. В. Левчук