Справа № 495/2703/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 травня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав, а саме просить суд:

позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2;

стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 700 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

Позивач склала письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Просила розгляд справи здійснити у її відсутності.

Відповідач надав до суду письмову заяву (а.с. 32) згідно якої позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, заперечень не має. Просить розгляд справи здійснити у його відсутності.

Представник третьої особи Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування надала до суду письмову заяву, відповідно до якої просила розгляд справи здійснити у її відсутності. Надала висновок виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, висновок підтримала.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (після розірвання шлюбу присвоїла дошлюбне прізвище ОСОБА_1) та ОСОБА_2 є батьками:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3, виданим 06.05.2011 року виконавчим комітетом Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, про що 11 травня 2006 року складено відповідний актовий запис № 5.

Рішенням Татарбунарського районного суду від 04 травня 2012 року (справа № 2-367/15) розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Відповідно до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 16 листопада 2011 року, справа № 2-4266/11, ОСОБА_2 зобов'язано сплачувати аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3.

За інформацією Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 19.03.2018 року, ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3, сума боргу складає 37 751,36 грн.

Згідно адресної довідки від 17.04.2018 року № 22/560, виданої управлінням з питань надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в АДРЕСА_1.

За інформацією Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС України в Одеській області від 18.04.2018 року № 5118/1868, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрований з 24.01.2008 року за адресою: АДРЕСА_1, без дітей .

Згідно характеристики з Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області від 05.05.2018 року № 42/8875, ОСОБА_2 зарекомендував себе посередньо, громадський порядок не порушує, від сусідів скарг стосовно нього не надходило.

ОСОБА_2 не має заперечень щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до ОСОБА_3, з наслідками позбавлення батьківських прав ознайомлений, про що 07.05.2018 року власноруч написав відповідну заяву.

З огляду на викладене, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білгород-Дністровської міської ради дійшла до висновку, що ОСОБА_2 фактично самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Він не приймає участь в вихованні, утриманні та розвитку власної доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

З огляду на викладене, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білгород-Дністровської міської ради від 08.05.2018 року та керуючись ст.ст. 19, 164 Сімейного кодексу України, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, як орган опіки і піклування надав висновок від 15.05.2018 року вих. №02/15-29-1983/1156 щодо доцільності та в інтересах дитини позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого в АДРЕСА_1, відносно малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до норм Сімейного кодексу України кожний із батьків зобов'язаний піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов'язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом.

Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відповідність позбавлення батьківських прав відповідача інтересам малолітньої дочки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, а отже вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р., ст.ст. 164-166 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 12, 81, 247, 258, 263- 265, 273, ЦПК України ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) батьківських прав по відношенню до доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2) сплачені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8 (РНОКПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: АДРЕСА_2) сплачені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: