АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 609/1147/17Головуючий у 1-й інстанції Ящук Т.М.
Провадження № 22-ц/789/462/18 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Тернопіль

Апеляційний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

секретаря - Коваль О.І.

з участю - відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 609/1147/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шумського районного суду від 26 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дітей і стягнення аліментів на утримання дружини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-х осіб служби в справах дітей Шумської райдержадміністрації, органу опіки і піклування Дубенської міської ради Рівненської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей і стягнення аліментів на її утримання.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач її зневажає, постійно принижує, скандалить, погрожує відібрати дітей, не приймає участі в утриманні дітей, не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання. Дітей утримує і виховує вона одна.

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, третя особа орган опіки і піклування Дубенської міської ради Рівненської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей.

В обгрунтування вимог зазначив, що 01.03.2013 року було зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_3, від якого у них народилися син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2. Згодом ставлення дружини змінилося в гіршу сторону, постійні сварки, спілкування на підвищених тонах, відсутність спільного побуту, систематичне порушення умов співмешкання унеможливили подальше спільне проживання та ведення домашнього господарства, тому збереження шлюбу вважає недоречним та неможливим, а призначення строків для примирення недоцільним.

Рішенням Шумського районного суду від 26 лютого 2018 року позови ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_3, зареєстрований 01 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області , актовий запис № 45.

Прізвища залишено незмінними.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задоволено.

Вирішено стягувати щомісячно аліменти з гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_3 на утримання 2 неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи із дня звернення до суду - 08 вересня 2017 року та проводити до настання повноліття дітей.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дружини задоволено.

Вирішено стягувати щомісячно із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, що народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_3 1000 грн. на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною, до досягнення сином ОСОБА_6 3-х річного віку- 29 червня 2019 року.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, 3-х осіб служби в справах дітей Шумської райдержадміністрації, органу опіки і піклування Дубенської міської ОСОБА_7 Рівненської області про визначення місця проживання дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 із ОСОБА_1 за місцем його проживання відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь держави судові витрати в сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на утримання дружини 1000 грн. скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні цієї вимоги відмовити а в решті рішення суду залишити без зміни, посилаючись на те, що після сплати аліментів на дітей 1492 грн. та дружину 1000 грн. в нього залишається на прожиття лише 680грн. на місяць.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що він не може надавати матеріальну допомогу позивачці, так як розмір отримуваної заробітної плати не є таким, що дає змогу сплачувати аліменти на її утримання. Окрім цього, крім присуджених аліментів він добровільно утримує своїх дітей, яких часто забирає до себе додому, піклується про їх здоровя так як вони часто хворіють.

Позивачка ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлена про час і місце судового засідання на розгляд справи не зявилася, що не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення Тернопільського міськрайонного суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей, про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дітей не подана, а тому дане рішення у цій частині в апеляційному порядку не переглядається.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення відповідача та його представника, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 01 березня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дубенського міськрайонного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 45, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 082668 (а.с. 4).

Від спільного шлюбу у них народилося двоє малолітніх дітей: дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що відповідно стверджується свідоцтвами про народження дітей серії 1-ГЮ № 281352, виданим 08.09.2017 року Дубенським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 198 та 1-ГЮ № 281353, виданим 08.09.2017 року Дубенським міськрайонним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 227/ повторно виданні/ (а.с. 28, 29).

Згідно пояснень ОСОБА_3, вона працює в Шумському райвійськкоматі 4 години на день, за що отримує 1500 грн., а також отримує державну допомогу на дитину в сумі 860 грн.

ОСОБА_7 працює у ПАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів на посаді інженер-енергетик з окладом 3940 грн.(а.с. 20).

В серпні 2017 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають в різних населених пунктах, малолітній син проживає разом з мамою, позивачкою ОСОБА_3.

Постановляючи рішення суд виходив з того, що ОСОБА_3 має право на утримання аліментів від ОСОБА_7 і він спроможний сплачувати аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Повністю з таким висновком погодитись не можна, оскільки визначений судом розмір аліментів на утримання дружини ОСОБА_8М не узгоджується із наявними у справі доказами про спроможність відповідача у такому розмірі сплачувати аліменти.

До такого висновку суд прийшов, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Встановлено, що даним судовим рішенням вирішено стягувати аліменти із ОСОБА_7 в користь ОСОБА_3 на утримання 2 неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітків, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи із дня звернення до суду - 08 вересня 2017 року та проводити до настання повноліття дітей.

Дане судове рішення у цій частині набрало законної сили.

З врахуванням матеріального становища відповідача ОСОБА_7, що працює у ПАТ «Дубенський завод гумово-технічних виробів на посаді інженера-енергетика з окладом 3940 грн., який має обовязок сплачувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини заробітку за рішенням суду, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів 1000 грн. на утримання ОСОБА_3 не відповідає його доходу, а тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів слід змінити, зменшити розмір аліментів із 1000 грн до 500 грн. щомісячно, що буде відповідати засадам справедливості та розумності.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1,259 ч.1,2,8, 374 ч.1, 375, 376, 381ч.1,3, 382-384, 389 ч.1 п.1, 390 ч.1 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шумського районного суду від 26 лютого 2018 року в частині стягнення аліментів на утримання дружини ОСОБА_3 змінити, зменшивши розмір стягнення аліментів з 1000 грн. до 500 грн., а саме: стягувати щомісячно із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, що народився і проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 в користь ОСОБА_3 500 грн. на утримання дружини, яка здійснює догляд за дитиною, до досягнення сином ОСОБА_6 3-х річного віку- 29 червня 2019 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Судові витрати, понесені у звязку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на сторони в межах сум, понесених ними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 травня 2018 року.

Головуючий - Ходоровський М.В.

Судді - Загорський О.О.

ОСОБА_9