ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року м. Чернівці

справа № 722/1288/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанська Н. К.

суддів: Владичана А.І., Перепелюк І.Б.

секретар Ковальчук Н.О.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДОБРОБУТ АГ» про стягнення грошових коштів, за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «ДОБРОБУТ АГ» на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Ратушенка О.М.,

В С Т А Н О В И В :

17 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ДОБРОБУТ АГ» (далі - ПАТ «ДОБРОБУТ АГ») про стягнення грошових коштів.

18 вересня 2018 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та належить відповідачу на праві власності, а саме комплекс, що складається з: корпусу 27138,6 кв.м., їдальні 2549,0 кв.м., АПК 5198,0 кв.м., блоку допоміжних приміщень 1360,4 кв.м., блоку складів 1248,1 кв.м. складу готової продукції 467,0 кв.м., блоку допоміжних служб 1774,9 кв.м., кузні 200,9 кв.м., складу ВВК 589,9 кв.м., корпусу №70 6354,0 кв.м., будівлі компресорної 280,3 кв.м., теплиці 509,8 кв.м., прохідної транспортної 70,1 кв.м., складу ВКБ 1330,5 кв.м., водопровідно-насосної станції 115,4 кв.м., теплового пункту 22,8 кв.м., газорозподільчої підстанції 13,7 кв.м., будинку оперативного чергового 188,0 кв.м., корпусу №56 11466,8 кв.м. шляхом заборони його відчуження будь-яким способом.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

На вказану ухвалу ПАТ «ДОБРОБУТ АГ» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову не встановлено дійсну вартість майна на яке накладено арешт, що унеможливлює встановлення співмірності із заявленими позивачем вимогами, а вартість майна зазначена у свідоцтві визначена станом на 29 липня 2013 року і може не співпадати з дійсною вартістю майна станом на 19 вересня 2018 року.

Крім того, позивачем не надано доказів, що невжиття саме такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Вказує на те, що судом першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову навіть не розглядалася можливість застосування зустрічного забезпечення.

06 листопада 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, вказуючи про те, що повністю погоджується з висновком суду щодо наявності передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову в даній справі, призведе до утруднення виконання рішення суду, що призведе до неефективного захисту порушених прав позивача.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов'язковості судових рішень

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Добробут АГ» про стягнення грошових коштів за договором позики (зворотної фінансової допомоги) в розмірі 8 165 941,43 грн.

У поданій заяві про забезпечення позову чітко вказано, яке конкретно майно підлягає забезпеченню, та всю необхідну інформацію про нього.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ПАТ «Добробут на праві приватної власності, відповідно до свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області від 29 липня 2013 року належить нерухоме майно, яке складається з: корпусу 27138,6 кв.м., їдальні 2549,0 кв.м., АПК 5198,0 кв.м., блоку допоміжних приміщень 1360,4 кв.м., блоку складів 1248,1 кв.м. складу готової продукції 467,0 кв.м., блоку допоміжних служб 1774,9 кв.м., кузні 200,9 кв.м., складу ВВК 589,9 кв.м., корпусу №70 6354,0 кв.м., будівлі компресорної 280,3 кв.м., теплиці 509,8 кв.м., прохідної транспортної 70,1 кв.м., складу ВКБ 1330,5 кв.м., водопровідно-насосної станції 115,4 кв.м., теплового пункту 22,8 кв.м., газорозподільчої підстанції 13,7 кв.м., будинку оперативного чергового 188,0 кв.м., корпусу №56 11466,8 кв.м.

Згідно свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Хмельницької області Петровського Л.О. від 29 липня 2013 року, загальна вартість комплексу становить 2618000 грн, в тому числі ПДВ 20% - 436333,33 грн.

Встановлено, що між сторонами виник спір щодо стягнення боргу за договором позики (зворотної фінансової допомоги) в розмірі 8 165 941,43 грн.

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Встановивши, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Накладення заборони відчуження вищевказаного нерухомого майна відповідача є співмірним і відповідає змісту позовних вимог.

Встановлено, що в ухвалі про забезпечення позову зазначено мотиви, з яких суд дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також наведено посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Разом з тим, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову не встановлено дійсну вартість майна на яке накладено арешт, що унеможливлює встановлення співмірності із заявленими позивачем вимогами, то вони є безпідставними. Зокрема, заявником не підтверджено належними та допустимими доказами, що дійсна вартість майна є іншою ніж та, що зазначена в правовстановлюючому документі.

Колегія суддів також відхиляє доводи апелянта, про те що судом першої інстанції під час розгляду заяви про забезпечення позову не розглядалася можливість застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Правовий аналіз вказаної статті свідчить про те, що суд не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, а має лише право на застосування зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.2 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Разом з тим, ч.3 ст.154 ЦПК України передбачено, що суд зобов'язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Однак, ПАТ «Добробут АГ» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові та доказів того, що майновий стан позивача можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Посилання ПАТ «Добробут АГ» на те, що позивачем не надано доказів, що невжиття саме такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду є також безпідставними, оскільки обраний захід не буде перешкоджати провадженню товариством господарської діяльності.

Окрім того, товариство не позбавлене можливості звернутися до суду з клопотанням про заміну одного заходу забезпечення позову іншим в порядку ст.156 ЦПК України.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «ДОБРОБУТ АГ» залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 11 грудня 2018 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.Б. Перепелюк