АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року м. Київ

Справа № 22-ц/796/4269/2018

Унікальний номер 755/17743/16-ц

Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року, ухвалене під головуванням судді Яровенко Н.О., по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ХарченкоЛариси Володимирівни про визнання недійсним правочину щодо прийняття спадщини, визнання недійсним правочину щодо видачі довіреності, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати недійсним правочин щодо прийняття ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 На обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, яка була рідною матір'ю дружини ОСОБА_1 - ОСОБА_5, яка також померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Офіційно шлюбні відносини між позивачем і ОСОБА_5 не були зареєстровані, проте з травня 1996 року вони фактично проживали однією сім'єю, тому враховуючи відсутність заповіту, ОСОБА_1 відноситься до спадкоємців четвертої черги.

Позивач вважав, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла її матір - ОСОБА_4, однак після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, її син (рідний брат ОСОБА_5.) - ОСОБА_2, звернувся із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємець першої черги за законом, зокрема, в порядку спадкової трансмісії щодо спадкування майна, яке входить до складу спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5

Не погодившись з таким станом речей позивач вказував, що ОСОБА_2 порушено його права і охоронювані інтереси на спадкування після смерті ОСОБА_5, оскільки ОСОБА_4 фактично не приймала спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву про прийняття спадщини від імені спадкоємця складено не ОСОБА_4, а ОСОБА_2, який, як зазначено в посвідчувальному написі, діяв за дорученням спадкоємця. Довіреність, на підставі якої діяв відповідач, зареєстрована в реєстрі за № 1987, а сама заява про прийняття спадщини за № 1986, що вказує на факт відсутності у ОСОБА_2 жодних повноважень діяти від імені ОСОБА_4

Крім цього, позивач посилаючись на те, що довіреність від ІНФОРМАЦІЯ_1 від імені ОСОБА_4 підписано ОСОБА_2, тобто особою, на користь якої вчинено даний правочин, вважав, що у ОСОБА_4 було відсутнє волевиявлення на видачу вказаної довіреності, а ОСОБА_2 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову, яка прийнята судом до розгляду, відповідно до якої просив суд визнати недійсним правочин щодо видачі ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 довіреності на ім'я ОСОБА_2, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. та зареєстрована в реєстрі за № 1987, а також визнати недійсним правочин щодо прийняття ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, у вигляді подання відповідної заяви, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. та зареєстрована в реєстрі за № 1986. (а.с.2-4, 44-45)

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_6 проти позову заперечував, посилаючись на те, що текст заяви про прийняття спадщини було складено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ХарченкоЛ.В. зі слів ОСОБА_4 та прочитано нотаріусом в голос, що підтверджується відміткою в тексті. Після цього ОСОБА_4 підтвердила своє бажання спадкувати після смерті дочки. Таким чином, волевиявлення ОСОБА_4 щодо прийняття спадщини було вільним і відповідало її внутрішній волі, а заява про прийняття спадщини була підписана ОСОБА_2 не за довіреністю, як стверджує позивач, а за дорученням ОСОБА_4, яка мала вади зору та слабкість рук після інсульту, не могла власноручно підписати документ. Вказував, що такий порядок оформлення правочину повністю відповідає вимогам пунктів 5, 6 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Вже після оформлення заяви про прийняття спадщини, на прохання ОСОБА_4, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. була посвідчена довіреність на оформлення спадкових справ на громадян ОСОБА_7, ОСОБА_8 Після прочитання змісту вказаної довіреності вголос нотаріусом, за дорученням ОСОБА_4 довіреність була підписана ОСОБА_2 і зареєстрована нотаріусом в реєстрі за № 1987. (а.с.119-120)

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. про визнання правочину щодо прийняття спадщини недійсним, визнання недійсним довіреності відмовлено. (а.с.181-187)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. На обґрунтування скарги зазначив, що після 15 грудня 2017 року розгляд справи мав проводитися за правилами, що передбачені ЦПК України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, зокрема за правилами загального позовного провадження, із проведенням підготовчого судового засідання, проте судом не було поставлено на обговорення питання щодо порядку розгляду справи та не призначено підготовче судове засідання. Вказував, що судом було долучено до матеріалів справи письмові заперечення представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_6 та задоволено його клопотання про долучення доказів, однак позивачу було відмовлено у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи копії заповіту ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_2, як доказів на спростування наявності у ОСОБА_4 вад зору і серцевих захворювань, які унеможливлювали власноручне підписання нею документів, а також на спростування відсутності зацікавленості у ОСОБА_2 на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Також апелянт вважав, що судом першої інстанції, при вирішенні питання щодо наявності у ОСОБА_4 вільного волевиявлення на прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5, безпідставно взято до уваги напис щодо зачитування нотаріусом Харченко Л.В. заяви про прийняття спадщини і довіреності ОСОБА_4 вголос, оскільки цей напис засвідчено від імені ОСОБА_4 особою, яка була зацікавлена у вчиненні цієї нотаріальної дії - її єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 Сам відповідач ОСОБА_2 30 січня 2018 року пояснив суду, що приватний нотаріус КМНО Харченко Л.В. не зачитувала текст заповіту і довіреності вголос ОСОБА_4 Крім того, приватний нотаріус КМНО ХарченкоЛ.В. не перевірила належним чином наявність підстав, на яких ОСОБА_2 буде підписувати заяву про прийняття спадщини і довіреність від імені ОСОБА_4 (а.с.191-195)

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_6 подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому із посиланням на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2017 року без змін. (а.с.217-219)

Зважаючи на положення пункту 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакціїЗакону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VІІІ Апеляційний суд міста Києва здійснює свої повноваження до початку роботи новоутвореного апеляційного суду у відповідному апеляційному окрузі.

Відповідно до пункту 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні ОСОБА_1, його представник - адвокат ОСОБА_9підтримали скаргу і просили її задовольнити, представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_6 заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Повідомлення Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. повернулось із відміткою працівників пошти про вибуття адресата, заяв про зміну адреси місця знаходження до суду не надходило. (а.с. 208-215)

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 (а.с.11)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої дочки ОСОБА_5 Заява посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. та зареєстрована в реєстрі за № 1986. Вказана заява була підписана у присутності нотаріуса сином ОСОБА_4 - ОСОБА_2, останній підписався за дорученням ОСОБА_4, яка не могла власноручно підписатися у зв'язку з вадами зору та слабкістю рук після інсульту. Особи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 нотаріусом було встановлено, їх дієздатність перевірено. (а.с.64)

У цей же день, ІНФОРМАЦІЯ_1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харченко Л.В. було посвідчено довіреність від імені ОСОБА_4, якою остання уповноважила ОСОБА_7, ОСОБА_8 бути її представниками в усіх установах, підприємствах, організаціях будь-якої підпорядкованості та форми власності, перед усіма фізичними та юридичними особами, з питання оформлення її спадкових прав на майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 її дочки ОСОБА_5 В зв'язку з тим, що ОСОБА_4 має вади зору, довіреність прочитана їй нотаріусом вголос. У зв'язку з тим, що ОСОБА_4 погано бачить та не може розписатися особисто (слабкі руки після інсульту) і на її прохання довіреність підписана у присутності нотаріуса ОСОБА_2 Дана довіреність зареєстрована в реєстрі за № 1987. (а.с.14, 72)

ОСОБА_4, яка була матір'ю ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.16)

28 січня 2016 року за заявою спадкоємця ОСОБА_2 була заведена спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 його матері - ОСОБА_4 (а.с.76)

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, як і право звернутися до суду за захистом свого майнового права.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ст.1258 ЦК України).

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частинами першою та другою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п'ятою та шостою статі 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У частині четвертій статті 207 ЦК України зазначено, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Пунктом 5 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що якщо фізична особа внаслідок фізичної вади, хвороби або іншої причини (наприклад, неписьменна) не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа, яка визначається зазначеною фізичною особою. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не мала змоги підписати документ, зазначається у тексті документа та в посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої дочки ОСОБА_5, вказана письмова заява після її складення була вголос прочитана нотаріусом Харченко Л.В., після цього ОСОБА_4 підтвердила намір прийняти спадщину, колегія суддів дійшла висновку про наявність вільного волевиявлення ОСОБА_4 на прийняття спадщини після померлої доньки ОСОБА_5 та відхилила доводи апелянта про відсутність волевиявлення ОСОБА_4 на прийняття спадщини.

При цьому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ХарченкоЛ.В. засвідчено справжність підпису ОСОБА_2, який підписався за дорученням ОСОБА_4, яка не могла власноруч підписатися у вказаній заяві із зазначенням причин.

Оскільки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 видала довіреність якою уповноважила ОСОБА_7 і ОСОБА_8 діяти від імені довірителя з питання оформлення її спадкових прав на майно, що залишилось після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 дочки - ОСОБА_5, колегія суддів визнала неспроможними та відхилила доводи апелянта, що підписавши вказану довіреність в присутності нотаріуса і ОСОБА_4, яка заявила, що погано бачить і не може розписатися особисто, ОСОБА_2 діяв у власних інтересах.

Вищевказані дії відповідачів відповідали вищенаведеним вимогам законодавства, а встановлені обставини підтверджуються витребуваними судом і належно завіреними копіями матеріалів спадкової справи.(а.с. 62-79)

Посилання апелянта на заповіт складений ОСОБА_4 у Крехаївській сільській раді, Козелецького району Чернігівської області 29 вересня 2015 року, за яким ОСОБА_4 заповідала усе майно своєму синові - ОСОБА_2 так само, як і посилання апелянта на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, її син - ОСОБА_2 заявив про прийняття спадщини після померлої матері, не можуть бути визнані підставою для висновку про задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1.(а.с. 16, 76, 196)

При цьому, колегія суддів взяла до уваги наявні у справі копії матеріалів медичної картки ОСОБА_4, вік ОСОБА_4, якій на час вчинення нею оспорюваних позивачем дій ІНФОРМАЦІЯ_1 виповнилось 85 років та минув лише місяць після смерті доньки ОСОБА_5, такі встановлені обставини не спростовують висновків районного суду, тому, відхилила відповідні доводи апелянта. (а.с. 16, 70, 122-139)

Враховуючи вищевикладені вимоги законодавства та обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Обґрунтованими є доводи скарги щодо помилкового застосування районним судом норм процесуального права, зокрема, колегія суддів визнала помилковими посилання районного суду на ст.ст. 208, 212-215, 218 ЦПК України в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення. Проте таке не призвело до неправильного вирішення справи по суті, тому, оскаржуване рішення підлягає зміні.

Інші доводи скарги цих висновків суду не спростовують, а тому, колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 3 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року - змінити, виключити з мотивувальної частини рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року посилання на ст.ст. 208, 212-215, 218 ЦПК України.

В іншій частині рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 18 травня 2018 року.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова