Справа №766/9094/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2018 року, Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Хайдарової І.О.,

при секретарі Сікорській Я.А.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської ради, ОСОБА_2, про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно,-

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської ради, ОСОБА_2, про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно.

Через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1; заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2.

В обгрунтування заяви позивач зазначив, що на даний час він має свідоцтво про право власності на спірну квартиру, проте відповідач стверджує, що вона є законним власником житла на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 18.05.2010 року за нею було визнано право користування спірною квартирою. Разом з тим зазначене рішення було скасовано Постановою Верховного суду від 21.02.2018 року. Підставою накладення арешту є те, що відповідач - ОСОБА_2 маючи свідоцтво про право власності зможе спробувати вчинити дії направлені на внесення відомостей до державних реєстрів про себе як про власника, а також вчинити дії направлені на відчуження спірного майна.

При вирішенні цього питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов'язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у розі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, а також, що наявні передбачені законом підстави для застосування заходів забезпечення позову, суд вважає можливим застосувати забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1; заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно квартири за адресою: АДРЕСА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради, Виконавчого комітету Херсонської міської ради, ОСОБА_2, про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації, свідоцтва на право власності на нерухоме майно - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 45, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. І.Кулика, 126а.

Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відносно квартири №45, що розташована за адресою: м. Херсон, вул. І.Кулика, буд. 126а.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з моменту отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3