Справа № 536/603/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області головуючого судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Дяденко С.В.

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кременчуцького району за довіреністю ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області за довіреністю ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за заявою ОСОБА_1 Мусаєвича,заінтересовані особи: Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кременчуцького району, Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 Мусаєвич 20 квітня 2018 року звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року посилаючись, що він народився 01 травня 1961 року в с. Мирза-Оки Узгенського району Ошської області Киргизія. В 1972 році з родиною переїхав проживати до України в с. Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області. В 1979 році закінчив Хорольський технікум сільського господарства. Після закінчення військової служби в м. Дрезден НДР у 1982 році переїхав до м. Дніпропетровськ, де зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживав ІНФОРМАЦІЯ_2 до 1993 року. В період з 1987 по 1988 рр. працював на Нижньодніпровському трубопрокатному заводі імені ОСОБА_5, потім у кооперативних підприємствах. З 1997 року постійно проживає в с. Вільна Терешківка. В звязку з втратою паспорта громадянина зразка СРСР, він своєчасно не оформив паспорт громадянина України. Кременчуцький районний сектор Управління державної міграційної служби України в Полтавській області 07 квітня 2017 року відмовив йому в видачі паспорта громадянина України в звязку з відсутністю відомостей про перебування в Україні станом на 24 серпня 1991 року.

Позивач стверджує, що з 1982 року по сьогоднішній день він нікуди не виїжджав за межі України і це підтверджується актом від 29.03.2018 року та довідкою №003509 від 29.03.2018 року. Факт його постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1997 року і по теперішній час підтверджується актом комісійного обстеження від 20 січня 2014 року

Просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, що необхідно йому для отримання паспорта громадянина України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву підтримав та з зазначених в ній підстав просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кременчуцького району за довіреністю ОСОБА_2 заяву підтримала, проти її задоволення не заперечувала.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області за довіреністю ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, посилаючись, що заявник не надав доказів , які б підтверджували його проживання на території України станом на 24.08.1991 року. Акт від 29.03.2018 року та довідку видану головою квартального комітету №18 від 29.03.2018 року про проживання заявника за адресою: м.Дніпропетровськ вул.Урожайна,8 без реєстрації з 1982 по 1992 роки вважає неналежними доказами. ОСОБА_6 цього, просила закрити провадження у справі, оскільки є рішення Кременчуцького районного суду в Полтавської області, яке набрало законної сили, постановлене між тими ж сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд, заслухавши пояснення заявника, уповноважених представників заінтересованих осіб, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Так, ОСОБА_1 Мусаєвичу відповідно до довідки від 07.04.2017 року № 1023 Кременчуцького районного сектору Управління державної міграційної служби України в Полтавській області відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України у звязку з втратою паспорта громадянина зразка СРСР 1974 року та відсутності відомостей про його перебування на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Установлено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки виданої 31.05.2017 року № 12/278 Публічним акціонерним товариством «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод» в період часу з 01 жовтня 1987 року по 01 вересня 1988 року працював на Нижньодніпровському трубопрокатному заводі імені ОСОБА_5 в колісному цеху токарем карусельником 4 розряду.

Згідно акту встановлення фактичного місця проживання від 20 січня 2014 року, складеного комісією в складі депутата сільської ради ОСОБА_7, інспектора по роботі з населенням ОСОБА_8, діловода ОСОБА_9, сусідів ОСОБА_6Т та ОСОБА_10, затвердженого сільським головою ОСОБА_11 встановлено фактичне проживання ОСОБА_1 Мусаєвича, ІНФОРМАЦІЯ_4 по вулиці Набережній, 42 в селі Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області без реєстрації і це також підтверджується довідкою Виконавчого комітету Червонознамянської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 11.05.2016 року № 283.

Як вбачається з повідомлення Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 22 грудня 2013 року № 1201/А-1118 згідно обліків Амур-Нижньодніпровського РВ в м. Дніпропетровськ ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 Мусаєвич зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться.

Згідно посвідчення про взяття на облік бездомної особи виданого Територіальним центром соціального обслуговування ( надання соціальних послуг) Кременчуцького району за № 5 05 травня 2017 року ОСОБА_1 Мусаєвич перебуває у зазначеному Центрі на обліку, як особа, яка не має постійного місця проживання та реєстрації. Відповідно до довідки МСЕК ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи з 09.01.2018 року по 01лютого 2019 року.

Вказаним Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Кременчуцького району направлявся лист до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі раді з проханням в наданні допомоги у встановленні осіб, які б підтвердили факт проживання ОСОБА_1 за вказаною ним адресою в місті Дніпрі в період з 1982 по 1992 роки без реєстрації.

Із листа директора згаданого Терцентру за № 219/5 від 29.03.2018 року вбачається, що представниками Терцентру у складі заступника директора, завідувача відділення соціального допомоги вдома, за сприяння голови квартального комітету №18 Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра 29.03.2018 року зроблено вихід за адресою: м.Дніпро вул.Урожайна, 6, де сусіди підтвердили факт проживання ОСОБА_1 за адресою: м.Дніпропетровськ вул.Урожайна, 8 в період з 1982 по 1992 роки і станом на 24 серпня 1991 року, про що було складено акт та довідку.

Так, згідно акту від 29.03.2018 року при спілкуванні з ОСОБА_12 і ОСОБА_13, які мешкають і зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 вони підтвердили факт проживання ОСОБА_1 з 1982 по 1992 рік та станом на 24 серпня 1991 року у місті Дніпропетровську вул. Урожайна,8.

Згідно довідки голови квартального комітету №18 Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпра №003509 від 29.03.2018 року ОСОБА_14 ОСОБА_1 Мусаєвич проживав в місті Дніпропетровську на вул.Урожайна, 8 з 1982 по 1992 рік без реєстрації і станом на 24 серпня 1991 року.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала,що ОСОБА_1 її брат, в 1972 року вони всією сімєю з батьками приїхали в с.В.Терешківку на постійне місце проживання. ОСОБА_1 теж проживав з ними до служби в ОСОБА_2, потім одружився і постійно проживав з сімєю в місті Дніпропетровську на вул.Урожайній, 8. Потім розлучився з дружиною і з 1997 року проживає в неї в с.В.Терешківка.

Отже, при таких встановлених в судовому засіданні обставинах, підтверджених належними доказами, суд приходить до висновку, що зазначені в заяві обставини та підстави звернення ОСОБА_1 Мусаєвича за захистом своїх прав та інтересів знайшли своє підтвердження, і тому його заява підлягає задоволенню і суд встановлює факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, що йому необхідно для отримання громадянства України, і компетентними органами йому було в цьому відмовлено.

Щодо заяви представника третьої особи Управління державної міграційної служби України в Полтавській області про закриття провадження у справі в звязку з тим, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13.12.2017 року ОСОБА_1 Мусаєвичу відмовлено в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, яке набрало законної сили 26.12.2017 року, то в її задоволенні суд відмовляє враховуючи таке.

Так, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 грудня 2017 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 Мусаєвичу відмовлено в задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Підставою відмови в задоволенні заяви, як зазначено у вказаному рішенні, стала відсутність доказів.

У заяві, справа за якою розглядається, заявник вказав інші підстави його звернення до суду та надав інші докази.

Отже, зазначені заяви ОСОБА_1 хоча і про один і той предмет, але мають різні підстави.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судовий збір, від сплати якого заявник був звільнений при зверненні до суду з заявою на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 258,259,293,294,315-319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 Мусаєвича про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 Мусаєвич, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_7 Киргизія постійно проживав на території України в с.Вільна Терешківка Кременчуцького району Полтавської області на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 17 серпня 2018 року.

СуддяОСОБА_16