АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2018 року

м. Харків

справа № 646/12129/16-ц

провадження № 22-ц/790/3562/18

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз»

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про покладення обов'язку перерахувати вартість спожитого газу та урахувати інші суми за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2018 року (в складі судді Єжова В.А.),

встановив:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Харківміськгаз», в якому просив зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» провести перерахунок вартості спожитого об'єму газу згідно першої категорії у 2013 році; зобов'язати ПАТ «Харківміськгаз» провести перерахунок за спожитий об'єм газу по іншим рокам, по яким перерахунок не проводився (уточнена позовна заява від 31.05.2017). 01.08.2017 позивач надав доповнення до позовної заяви в частині розрахунку за спожитий газ, в яких просив зобов'язати відповідача врахувати: суму боргу в розмірі 762,44 грн.; суму інфляції у розмірі 4030,41 грн.; суму 3% річних - 3141,25 грн.

В обгрунтування позову вказував, що згідно договору № 10/12/2170 від 17.06.2011 є абонентом ПАТ «Харківміськгаз». Спожитий ним об'єм газу на рік не перевищує 2500 м. куб. При цьому, працівники відповідача нараховують спожитий об'єм газу по завищеним розцінкам. Неодноразові звернення позивача в усній формі стосовно перерахунку вартості спожитого об'єму газу, відповідачем були проігноровані.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив про обставини викладені вище. Також пояснив, що за його розрахунками, спожитий ним об'єм газу за 2013 рік складає 2383 м. куб., тому необхідно було сплатити 1811,08 грн., але сплачено було 2573,52 грн. Таким чином, переплата складає 762,44 грн. На підставі цього, сума інфляційних затрат від простроченої суми складає 4030,41 грн. та 3% річних за період з лютого 2014 року по липень 2017 рік складає 3141,25 грн.

Представник відповідача ПАТ «Харківмісьгаз» Черкашина С.Ю., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала та пояснила, що законом та договором між сторонами цього цивільно-правового спору не передбачено такого способу захисту права як зобов'язання врахувати суму боргу, суму інфляції, 3% річних. Відповідно до абзацу 2 п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання (які діяли до 16.07.2016 року), затверджених Постановою КМУ№ 2246 від 09.12.1999 року, застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. Крім того, позивачем не надано жодного доказу, який підтвердив би споживання газу за 2013 рік до 2500 куб. м.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Харківміськгаз» про покладення обов'язку перерахувати вартість спожитого газу та урахувати інші суми - відмовлено.

Не погодившись із вказаним вище рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся на це рішення з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції норм матеріально та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої апеляційні доводи, апелянт зазначив, що при розгляді справи ним було надано належні докази, які в повному об'ємі підтверджують вимоги, що заявлені в позовній заяві. У матеріалах справи № 646/12129/16-ц є копія заяви позивача до відповідача про перерахунок об'єму витраченого газу за 2013 рік та висновок Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 27.01.2017 року № 651/16/9-17. Вказана заява та висновок НКРЕКП долучені до справи, суддя першої інстанції жодним чином не розглянув ці документи та не надав належної оцінки вказаним документам.

Крім того, апелянт вказує, що під час ухвалення оскаржуваного рішення щодо предмету спору судом першої інстанції невірно використано норми постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» (вказаний документ діяв на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 16.07.2016 року).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 25 липня 2018 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження.

12 липня 2018 року до Апеляційного суду Харківської області надійшов відзив ПАТ «Харківміськгаз»на вищевказану апеляційну скаргу, в якому вказав, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, не доведеними та необґрунтованими належними і допустимими доказами, тому підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні. Просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження споживання газу за 2013 рік обсягом, меншим 2500 м. куб., а також його звернення до ПАТ «Харківміськгаз» з відповідними заявами, щодо перерахунку оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг до 01.02.2014 року.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 червня 2011 року між ПАТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання населенню послуг з газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належить останньому.

Відносини між газопостачальними організаціями та громадянами споживачами газу регламентуються «Правилами постачання природного газу», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року № 2246 (яка діяла в спірний період та була чинною до 16.07.2016 року) та Кодексом газорозподільних систем.

Посилання апелянта, на той факт, що під час ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції використано норми постанови КМУ від 09.12.1999 року № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», який втратив чинність 16.07.2016 року, судова колегія до уваги не приймає, оскільки при зверненні з позовом до суду ОСОБА_1 просив провести перерахунок вартості спожитого об'єму газу згідно першої категорії у 2013 році.

Відповідно частини 3 статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно п. 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання ( які були чинними до 16.07.2016), затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим. Газопостачальне підприємство має право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Відповідно до абзацу 2 п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання (які діяли до 16.07.2016року), затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року, застосування роздрібних цін, диференційованих залежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках споживача) у попередньому році. У разі перевищення обсягу використаного природного газу порівняно з встановленим у попередньому році, споживач зобов'язаний протягом трьох місяців з дати здійснення перерахунку сплатити газопостачальному підприємству різницю його вартості.

Визначення річного обсягу використання природного газу здійснюється шляхом додавання обсягу використаного природного газу згідно з показниками лічильника з початку попереднього року до зняття показників лічильника у грудні попереднього року та розрахункового обсягу використання природного газу за не обліковані дні грудня у разі не знаття показників лічильника газу газопостачальним підприємством станом на 01 січня.

Відповідно до п. 10 Правил газопостачальні підприємства проводять щороку станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу у попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Такий перерахунок здійснюється до 1 лютого поточного року.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року спожито 2519 куб. метрів природного газу, що підтверджено розрахунком нарахувань і оплат за послуги з газопостачання, у зв'язку з чим позивачу зроблений перерахунок згідно тарифу 1,0980 грн. відповідно до постанови НКРЕ України № 812 від 13.07.2010 року щодо тарифів, які діяли з 01.08.2010 року по 30.04.2014 року.

Матеріали справи не містять доказів щодо звернення ОСОБА_1 з заявою щодо здійснення перерахунку до ПАТ «Харківміськгаз» у встановлений строк, а саме в термін до 01.02.2014 року.

Крім того, згідно постанови КМУ № 74 від 02.03.2015 року п. 10 Правил надання населенню послуг з газопостачання, викладений в новій редакції, не передбачає проведення перерахунків в залежності від обсягів споживання природного газу, а розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 01.04.2015 року здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 365, 366, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 серпня 2018 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко