У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2018 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі судді Гребенюка В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим провадженням,-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, якою просив вжити заходів забезпечення позову до пред'явлення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП № 56668954 відносно ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису № 3981, виданого 16.05.2018 р. приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С., мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 в період з 03.12.2013 р. по 08.09.2014 р. достроково погашено заборгованість перед ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступники якого звернулись до нотаріуса за згаданим виконавчим написом. При цьому, в подальшому ОСОБА_1 має намір звернутись з позовною заявою до таких правонаступників про визнання згаданого виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом, заходів забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову та їх доказів, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, на який просить накласти арешт заявник, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частинами 1, 6 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Крім того, згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Вивченням заяви про забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим провадженням, встановлено, що представник ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, до подачі цивільного позову, якою просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП № 56668954 відносно ОСОБА_1, у зв'язку з тим, що останньою в період з 03.12.2013 р. по 08.09.2014 р. достроково погашено заборгованість перед ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступники якого звернулись до нотаріуса за згаданим виконавчим написом.

Разом з тим, обраний спосіб забезпечення позову фактично є вжиттям заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки припиняють стягнення за документом, у разі якщо останній визнано таким, що не підлягає виконанню.

Також представником позивача ОСОБА_2 до заяви про забезпечення позову надана інформація щодо оплати частини кредитних коштів, а саме 11 576 (одинадцять тисяч п'ятсот сімдесят шість) гривень 00 копійок, а не всю суму боргу в сумі, згідно заяви, 30 120 (тридцять тисяч сто двадцять) гривень 00 копійок, а відтак, суду не надано доказів на підтвердження порушених прав позивача, а також не надано належних доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі невжиття заходів забезпечення даного позову.

Зважаючи, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а позивачем таких доказів не надано, суд вважає необхідним в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 260 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим провадженням - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк