РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2018 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Верніка В.М. ,

за участі: - секретаря Росовської О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 05.02.2018 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем у справі ОСОБА_2 перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07.03.2014 року виконкомом Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, актовий запис №254. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина ОСОБА_3М, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із нею та знаходиться на її утриманні, а також на її утриманні перебуває син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Син ОСОБА_5, 31.07.2015 року вдома, випадково, перекинув на себе чайник з окропом та отримав опіки, після чого був госпіталізований до лікарні, а пізніше був перевезений на санавіаційномутранспорті у супроводі лікарів ХОДКЛ до реанімаційного відділення, де йому 01.08.2015 року було виконано ксенопластику. Внаслідок перенесених опіків, вона з дитиною двічі на рік лягає у стаціонар опікового відділення Вінницької обласної клінічної лікарні ім. Пирогова для хірургічної реабілітації, де щоразу дитині проводять хірургічне лікування: розтин рубців з подальшою пластикою ран зустрічними шкірно-жировими трансплантатами, мобілізація кисті, аутодермопластика. Згідно рішення ЛКК при ВОДКЛ Вінницької обласної дитячої лікарні, син оглянутий та йому встановлено діагноз: множинні колоїдні післяопікові рубці лівої верхньої та нижньої кінцівок, тулуба. Згинальна контрактура пальців лівої кисті, згинально-розгинальна контактура лівого ліктьового суглоба. Привідна контрактура лівого плечового суглоба з різким порушенням функції. Плоско-вальгусна деформація стоп. Дефіцитна анемія І ступеня. Згідно медичного висновку Жмеринської ЦРЛ від 22.03.2017 року №27 на дитину-інваліда у віці до 16 років син хворіє та має діагноз: множинні колоїдні після опікові рубці лівої верхньої та нижньої кінцівок, тулуба. У звязку з хворобою сина вона є опікуном останнього. Вона ніде не працює та зараз не може працювати, так як син потребує постійного стороннього догляду та допомоги з її сторони, як матері. Близько десяти місяців вона з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків, з того часу відповідач матеріально не утримує її як дружину, яка доглядає дитину. Відповідач фізично здоровий та зареєстрований підприємцем, займається вирощуванням та продажем овочів та фруктів. Вважає, що у відповідача є можливість її утримувати як дружину, яка доглядає дитину до досягнення нею шестирічного віку. Між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо розміру аліментів, які він має сплачувати на її утримання. Добровільно відповідач аліменти не сплачує. Їй одній матеріально важко, вона повинна купувати для себе та дитини продукти харчування, тому перебуває у скрутному матеріальному становищі. Просила ухвалити рішення про стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 на її користь, на її утримання в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, до досягнення сином ОСОБА_3 шестирічного віку.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 22.02.2018 року відкрито провадження у справі, призначивши підготовче засідання в порядку загального позовного провадження із викликом сторін у справі.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 23.04.2018 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання.

Відповідач ОСОБА_2 у своєму відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позову за необґрунтованості вимог. Зазначив, що викладені у позиві факти не відповідають дійсності. Так, він фактично та юридично не є приватним підприємцем, після звільнення в запас від проходження військової служби в зоні АТО фактично ніде не працює, постійного доходу не має, займається підробітками. Має на утриманні інших осіб, зокрема доньку ОСОБА_6, якій добровільно надає утримання та відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1000 грн. Зауважив, що позивачем замовчено факти того, що у зв'язку з отриманням опікової травми сином ОСОБА_3 ним, відповідачем, задля збереження життя та зменшення наслідків опіків сина витрачено усі власні заощадження, продано земельну ділянку, на якій він займався вирощуванням сільськогосподарської продукції, а також батьківський житловий будинок. Зазначив, що після цього із позивачем він розірвав стосунки через її недбале ставлення до виховання дітей та ведення господарства, внаслідок якого вона допустила отримання травми сином ОСОБА_7. Він наразі постійного доходу не має, проживає за рахунок випадкових заробітків, має на утриманні інших осіб, тому за таких обставин не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини.

Позивач ОСОБА_1 відповіді на відзив відповідача суду не представли, за її належним викликом в судове засідання не з'явилася, подавши попередньо письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій підтримала заявлені вимоги у повному обсязі. (а.с.49).

Відповідач в судове засідання також не з'явився, подавши телефонограму №434 від 07.12.2018 року про розгляд справи у його відсутність, в якій заперечував про задоволення позову, так як позивачка працездатна, син відвідує дитячий садок, що дає позивачці можливість працювати та забезпечувати себе самостійно (а.с.66).

За вказаного неприбуття сторін суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання технічним засобом, що відповідає положенням ст.223, 247 ЦПК України.

Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, в судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ № 086904 від 07.03.2014 року (а.с.7).

З копії свідоцтва про народження серії І-КГ №181408 (а.с.8) вбачається, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно копій епікризів Херсонської клінічної лікарні від 23.09.2015 року та 19.02.2016 року неповнолітньому ОСОБА_3 визначено діагноз: опікова хвороба, опік окропом 31%(15%) ІІІ-ІІБА-Іст., обличчя, лівої верхньої кінцівки, тулуба, обох нижніх кінцівок, стадія септикотоксемії (14.08.2014 року та 19.08.2015 року некректомія, 21.08.2015 року, 02.09.2015 року та 09.09.2015 року аутодермопластика), сепсис СПОН, 24.08.2015 року міслотоксична анемія, гіпопротеїнемія, наслідки перенесення опікової хвороби, (27.01.2016 року усунення привідної контрактури лівої китиці та рубцево привідної контрактури 1-2-3-4-5 -го пальців лівої китиці), рубцева привідна контрактура лівої китиці, рубцева деформація 1-2-3-4-5 -го пальців лівої китиці (а.с.10,11).

Згідно копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №22652 Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова основний діагноз неповнолітнього ОСОБА_3: післяопікові рубці лівої верхньої та нижньої кінцівок, дерматодесмогенна контрактура лівої кисті ІV ступеня з підвивихом в променево-зап'ясному суглобі, дермато-десмогенні контрактури лівого ліктьового та лівого колінного і гомілково-ступневого суглобів ІІ-ІІІ ступеня (а.с.13).

Згідно рішення Лікарсько-консультативної комісії при Вінницькій обласній дитячій лікарні від 09.03.2017 року №10 неповнолітнтому ОСОБА_3 рекомендовано надати державну соціальну допомогу терміном на п'ять років за винесенням медичного висновку на ЛКК по місцю проживання (а.с.14).

Згідно медичного висновку Жмеринської ЦРЛ на дитину- інваліда з дитинства у віці до 16 років від 22.03.2017 року №27 неповнолітній ОСОБА_3 хворіє та має діагноз: множинні колоїдні після опікові рубці лівої верхньої та нижньої кінцівок, тулуба.

Згідно індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда Лікарсько-консультативної комісії при Вінницькій обласній дитячій лікарні від 09.03.2017 року №10 передбачені нею заходу неповнолітньому ОСОБА_3 визначені терміном на два роки (а.с.16-17).

Відповідно до копії посвідчення серії ААГ №127528 (а.с.18) позивач ОСОБА_1 є законним представником (опікуном) інваліда з дитинства ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, якому призначена державна соціальна допомога, розмір якої станом на грудень 2017 року складає 1700 грн. (а.с.18).

Згідно довідки виконкому Коростівецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 22.11.2017 року №681 позивач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5; до складу її сім'ї входять: син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, батько ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 та матір ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.14).

Згідно посвдчення серії АБ №231222 (а.с.38) відповідач ОСОБА_2 має статус учасника бойових дій.

За змістом копії довідки Новозбур'ївської сільської ради Голопристаньського району Херсонської області від 19.03.2018 року відповідач ОСОБА_2 проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, та не має у володінні земельної ділянки (а.с.39).

Згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.03.2018 року, яке набуло законної сили 11.05.2018 року, відомості про що є у вільному доступі у Єдиному державному реєстрі судових рішень, з відповідача у даній справі на користь позивача присуджено стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 грн. щомісячно, до повноліття дитини (а.с.41-45).

З копії свідоцтва про народження І-КГ №030489 (а.с.46) вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_9.

У відповідності до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень ч.3,4 ст.84 СК України якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Згідно ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Оцінюючи перераховані вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно реєстрації відповідача підприємцем та отримання останнім в сезон продажу овочів та фруктів доходу в розмірі по 15000 грн. за три дні, оскільки ці обставини заперечені відповідачем у його відзиві, та не підтверджені позивачем жодними доказами, надто з з огляду на те, що згідно відомостей, які перебувають у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньна сайті Міністерства юстиції України, міститься запис від 29.10.2015 року про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

Відтак, за недоведеності всупереч власного обов'язку позивачем фактів отримання відповідачем значного розміру особистого доходу, з урахуванням решти встановлених в судовому засіданні обставин щодо наявності у відповідача наразі двох неповнолітніх дітей, стосовно яких визначено вказаними положеннями міжнародного договору його першочерговий та безумовний обов'язок надання необхідного та достатнього для їх потреб утримання, а також приймаючи до уваги наявність окремого обов'язку відповідача брати участь у додаткових витратах на лікування неповнолітнього сина ОСОБА_3, можливість надання відповідачем додатково утримання своїй дружині ОСОБА_1 не є очевидною. .

Таким чином, оскільки оспорюване право позивача на отримання від відповідача аліментів на утримання друини із заявлених підстав проживання з дитиною з інвалідністю законом передбачено лише за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу, власне обставини щодо чого не визнані безпосередньо відповідачем та не доведені в ході судового розгляду позивачем належними та допустими доказами, суд визначає, що заявлені позовні вимоги є необгрунтованими, а тому позов не підлягає задоволенню.

З урахуванням постановлення рішення в інтересах відповідача судові витрати із сплати судового збору, від сплати якого за цим предметом спору звільнена позивач, підлягають віднесенню на рахунок держави. Про інші понесені судові витрати, пов'язані з розглядом даної справи, сторонами не повідомлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 11, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 80, 84, 88 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання з ОСОБА_2 в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3, шестирічного віку, а саме до 21.06.2020 року - відмовити.

Судові витрати із сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, Вінницькому апеляційному суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя Вернік В.М.