РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18843/17

пр. № 2/759/3119/18

09 липня 2018 року суддя Святошинського районного суду міста Києва Миколаєць І.Ю. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (03194, АДРЕСА_1) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 (АДРЕСА_3), Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська,154) про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2017 р. ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 вимогами якого є відшкодування збитків та моральної шкоди. Ціна позову визначена позивачем у розмірі 56 440, 25грн. Предметом позову є відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП та моральної шкоди, підставою позову є завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

Свої вимоги позивач мотивує фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 19.11.2016 року по пр-ту Литвиненко-Вольгемут м. Києві. В результаті цієї пригоди були пошкоджені автомобілі «ЗИЛ 431410», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, працівника ФОП ОСОБА_2, та «KIA Cerato» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.01.2017 року визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3 Оскільки ДТП сталася при керуванні ОСОБА_3 робочим транспортним засобом, належним відповідачу, він є працівником відповідача та перебував при виконанні трудових обов»язків, а відповідно шкода завдана ним підлягає відшкодуванню саме відповідачем - ФОП ОСОБА_2, як роботодавцем ОСОБА_3 Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно полісу АІ/8031080 в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». Позивач звернувся із заявою про настання страхового випадку та згодом ним було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту складає 60969,00 грн. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 34528,75 грн. Зважаючи на те, що розмір страхового відшкодування не покриває матеріальний збиток, то решта матеріальних збитків в сумі 26440,25 підлягає відшкодуванню винною особою. Таким чином позивач просить стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 26440,25 грн., моральну шкоду в розмірі 30000,00 грн., та судовий збір.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 22.01.2018 р. справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

13.04.2018 р. до суду надійшли пояснення від представника ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (а.с. 45-47) в яких зазначив, що згідно висновку ТОВ «Незалежна експертно-асистуюча компанія», викладеному у звіті № 896-2016 від 03.02.2017 р. вартість матеріального збитку становить 33818,75 грн.

04.04.2017 р. страховик здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 34528,75 грн. (вартість матеріального збитку 33818,75 грн. + відшкодування витрат на еваруацію транспортного засобу у розмірі 710,00 грн.) на рахунок позивача, факт отримання коштів підтверджується самим позивачем. Тобто , страховик, у встановлені Законом строки, повністю виконав свої обов»язки щодо виплати страхового відшкодування позивачу у розмірі, який розрахований на підставі норм Закону.

16.04.2018 р. до суду надійшли пояснення від третьої особи ОСОБА_3 в яких просить відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі з огляду на те, що він не мав жодних трудових відносин з ФОП ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП (а.с. 75-76).

24.04.2018 р. ФОП ОСОБА_2 надав відзив, в якому вважає позовні вимоги позивача безпідставними і необгрунтованими та просить замінити первісного відповідача належним відповідачем посилаючись на те, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Також пояснює, що на час скоєння ДТП він не мав трудових відносин з ОСОБА_3(а.с. 83-85).

02.05.2018 року ОСОБА_1 через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва звертається із заявою про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін посилаючись на характер спірних відносин та предмет доказування, які мають певні складності та вимогають проведення судового засідання з повідомленням сторін, для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 07.05.2018 р. у задоволені заяви ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін у цивільній справі відмовлено.

05.05.2018 р. надійшла відповідь на відзив, в яких позивач наголошує на тому, що ОСОБА_2 є належним відповідачем, оскільки в постанові районного суду м.Києва від 26.01.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 вказано, що останній працює водієм в ФОП ОСОБА_2, дана обставина встановлена судом та ОСОБА_4 не оскаржувалась. Аналогічне місце роботи вказане в поясненнях ОСОБА_4, наданих інспектору УПП в м. Києві ДПП майору поліції Синюченко В.В. від 21.011.2016 р., та в протоколах про адміністративні правопрушення від 21.11.2016 р. (а.с.97-98).

Також позивачем надано відповідь на пояснення третьої особи, в яких зазначає, що факт проведення ним повної оплати вартості ремонтних робіт підтверджується підписом та печаткою виконавця робіт як на наряді-замовленні на виконання робіт, так і на акті виконаних робіт.До того ж, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надано копію звіту про оцінку колісного т/з, проведенного на його замовлення ТОВ «Незалежна експерто-асистуюча компанія», відповідно до якого віртість відновлювального ремонту складає 59500,04 грн, а отже фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 60259,00 грн. (а.с. 103-104).

21.05.2018 р. ОСОБА_4 надані письмові пояснення до позовної заяви, в яких останній повторно сповіщає про те, що він не мав і на даний час не має трудових відносин з ФОП ОСОБА_2 та з 2011 р. знаходиться на пенсійному забезпеченні даржави, а дані про те, що він є працівником ФОП ОСОБА_2, які вказані в протоколах та поясненнях, були зазначені помилково та не відповідіають дійсності. (а.с. 106-107).

29.05.2018 р. ОСОБА_2 надав суду заперечення в яких заперечує наявність трудових відносин мід ним та ОСОБА_3 та вважає, що відшкодувати завдану шкоду має саме завдавач шкоди - володілець джерела підвищеної небезпеки - ОСОБА_3, який в момент ДТП користувався даним т/з.

Відповідач також зазначив, що між ним та ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» укладено поліс № АЕ 8031080 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким забезпечений т/з «ЗИЛ 431410» та встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну в розмірі - 100000,00 грн. Також був укладений додатковий договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту від 18.03.2016 р. № 37/16-ДГО/Ц1 де страхова сума становить 500000,00 грн., що є цілком достатнім для відшкодування збитків позивачу (а.с. 111-119).

11.06.2018 р. пердставник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» в своїх додаткових поясненнях посилається на безпідставність посилань відповідача на те, що збільшеного ліміту відповідальності цілком достатньо для відшкодування збитків позивачу, та вважає, що за даних обставин, відповідальність страхувальника за заподіяння шкоди позивачу внаслідок ДТП страховим захистом, відповідно до договору страхування, не покривається (а.с. 126-127).

05.07.2018 р. ФОП ОСОБА_2 подано клопотання про витребування доказів, проте, на підставі ч. 3 ст. 83, ч. 1 ст. 84 ЦПК України, ч. 2 ст. 126 ЦПК України суд залишає без розгляду клопотання, оскільки порушений строк подання клопотання.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.11.2016 року по пр-ту Литвиненко-Вольгемут м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої були пошкоджені автомобілі «ЗИЛ 431410», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3, та «KIA Cerato» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.01.2017 року визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3 (а.с. 7).

Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «ЗИЛ 431410», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу АІ/8031080 в ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (а.с. 9).

Згідно акту виконаних робіт № 3321 оплата евакуації автомобіля з місця ДТП до місця ремонту становить 710,00 грн. (а.с. 10). Вартість відновлювального ремонту автомобіля «KIA Cerato» д.н.з. НОМЕР_2 становить 60259,00 грн., що підтверджується нарядом-замовлення на виконання робіт № ДН-0001654 від 10.01.2017 р. (а.с. 16), заказом-нарядом № ДН-0001654 (а.с. 17) та рахунком-фактурою № СФ-0000204 від 31.01.2017 р. (а.с. 14).

Позивач звернувся із заявою про настання страхового випадку та із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно висновку ТОВ «Незалежна експерто-асистуюча компанія», викладеному у звіті № 896-2016 від 03.02.2017 р. вартість відновлювального ремонту складає 59500,04 грн. (а.с. 37-41).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 34528,75 грн.

Відповідно до ч. 1ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1) ч. 2 згаданої статті встановлено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 26.01.2017 року визнано винним і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_3, за ДТП яка сталася 19.11.2016 року по пр-ту Литвиненко-Вольгемут м. Києві.

Проте позивач висуває позовні вимоги до ФОП ОСОБА_6, посилаючись на те, що ДТП сталася при керуванні ОСОБА_3 робочим транспортним засобом, належним відповідачу, він є працівником відповідача та він перебував при виконанні трудових обов»язків, у зв»язку з чим шкода завдана ним підлягає відшкодуванню саме відповідачем - ФОП ОСОБА_2 На підтвердження трудових відносин між ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2, позивач посилається на постановуСвятошинського районного суду м.Києва від 26.01.2017 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 де вказано, що останній працює водієм в ФОП ОСОБА_2, дана обставина встановлена судом та ОСОБА_4 не оскаржувалась. Аналогічне місце роботи вказане в поясненнях ОСОБА_4, наданих інспектору УПП в м. Києві ДПП від 21.011.2016 р., та в протоколі про адміністративні правопрушення від 21.11.2016 р. Проте ОСОБА_4, у наданих ним письмових поясненях зазначив, що з 2011 р. знаходиться на пенсійному забезпеченні держави, а дані про те, що він є працівником ФОП ОСОБА_2, були зазначені помилково та не відповідіають дійсності.

ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 заперечується факт існування між ними трудових відносин.

Суд відмовляє ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, оскільки ним не доведений факт існування між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_4 трудових відносин. Належними доказами трудових відносин може бути докази про:- допущення особи до роботи (наприклад, проходження медичного огляду, копії заяв про прийом на роботу, анкет, листів про розгляд резюме, записи в журналі про передачу трудової книжки, про ознайомлення з будь-якими правилами а підприємстві тощо);

- виконання трудової функції (наприклад, акти здачі робіт, довіреності, видані роботодавцем на працівника, записи в книзі скарг і пропозицій, листування з клієнтом, покази колег по роботі, контрагентів, телефонні розмови, фотографії на робочому місці, відеозапис на робочому місці тощо);

- виконання вимог щодо внутрішнього трудового розпорядку на підприємстві (можна підтвердити показами свідків-охоронців на пропускні системі офісного центру, відеозаписами з камер спостереження на пропускних пунктах, карточками пропускними, показами колег, журналами реєстрації виходу на роботу);

- виплату «заробітної плати» (наприклад, підписи на платіжних документах, підписи в журналах, квитанції, документи про перерахування коштів на картковий рахунок тощо). В кожному конкретному випадку необхідно надати всі належні докази, щоб підтвердити факт укладення трудового договору.

Також належним доказом може бути інформація від пенсійного фонду та фіскальної служби, оскільки згідно Податкового кодексу України роботодавець та найманий працівник підлягають оподаткуванню.

Необхідно звернути увагу, що 28.12.2014 р. Верховна Рада України прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов'язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», яким ч. 3 ст. 24 КЗпП викладено у новій редакції: «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».

Суд не вважає ні належними, ні достатніми доказами існування між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 трудових відносин лише посилання на інформацію, що була надана ОСОБА_3 при складанні адміністративного протоколу. Позивачем не заявлялось клопотань щодо витребування доказів на підтвердження цієї обставини.

Суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки вона є похідною від основної позовної вимоги та стягується лише із особи, що завдала шкоду.

Керуючись ст.ст.6, ч. 13 ст. 7, 8-13, 18, 19,77-79, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (03194, АДРЕСА_1) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_3 (АДРЕСА_3), Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська,154) про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через суд першої інстанції. Порядок подання апеляційної скарги діє до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць