05.12.2018 227/4086/18
05 грудня 2018 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді: Мацишин Л.С.,
секретаря судового засідання: Овчиннікової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за ініціативою суду питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 227/4086/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,
У вересні 2018 року позивач звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання довічно у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред'явлення цього позову.
24 жовтня 2018 року судом ухвалено рішення, яким заявлені позивачем вимоги задоволено частково, вирішено стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на її утримання у розмірі 1/10 (однієї десятої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно.
Статтею 265 ЦПК України визначено вимоги щодо змісту рішення суду, згідно п. 1 ч.5 якої, у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.
За змістом п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК.
Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача просила стягнути аліменти з дня пред'явлення позову до суду.
З мотивувальної частини рішення вбачається, що суд послався на ст. 79 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, та дійшов висновку, що оскільки позивач звернулася до суду 17 вересня 2018 року, то аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції в резолютивній частині рішення не зазначив з якого числа аліменти підлягають до стягнення, хоча в мотивувальний частині це було мотивовано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Враховуючи те, що судом щодо даного питання рішення не ухвалювалось, суд вважає, що слід ухвалити додаткового рішення.
У зв'язку з викладеним, керуючись ст. ст. 265, 270, 353-354 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення в цивільній справі № 227/4086/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.
Доповнити абзац другий резолютивної частини рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 жовтня 2018 року словами наступного змісту: «починаючи стягнення з 17 вересня 2018 року».
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо додаткове рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Добропільського міськрайонного суду
Донецької області Л.С. Мацишин