ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2018 року м. Київ

справа № 372/2586/18

провадження № 22-ц/824/2426/18

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В. (суддя-доповідач)

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Лисиці Ю.С.

сторони :

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - ОСОБА_2, приватний нотаріус Краснодембський Олександр Адамович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1ни на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 вересня 2018 року у складі судді Кравченка М.В., про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

встановив:

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та приватного нотаріуса Краснодембського О.А., в якому просить ухвалити рішення, яким визнати договори дарування будинку АДРЕСА_1. та земельної ділянки, які укладені 23.13.2013 року між нею та відповідачем ОСОБА_2, договорами купівлі-продажу та скасувати їх. Крім того, просить визнати договір позики від 23.13.2013 року укладений між ними нікчемним, скасувати його та застосувати реституцію, якою стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2312000 грн. та моральну шкоду 300000 грн.

Разом з позовом позивач подала заяву в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на все нерухоме майно відповідачів ОСОБА_2 та КраснодембськогоО.А., посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 маючи кримінальне оточення шляхом залякування та погроз фізичного знищення змусив її, чоловіка та бабусю покинути спірний будинок.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03 вересня 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову було відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду скасувати, прийняте рішення, яким задовольнити її клопотання. Зазначила у скарзі, що надала всі фактично беззаперечні докази про необхідність забезпечення позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції, представник позивача ОСОБА_5 скаргу підтримав, просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи до суду апеляційної інстанції не з'явились, клопотання про відкладення судового розгляду не подавали, тому колегія суддів вирішила за можливе провести судове засідання у їх відсутність, згідно ст. 372 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви позивача про накладання арешту на майно відповідачів послався на те, що доводи позивача про можливість утруднення чи неможливості виконання можливого рішення суду, є необґрунтованими і недоведеними.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

За змістом ч.1 п.1, ч.3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та/або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень пп. 4, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року &q?му;Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову&q?он; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені ст. 151 ЦПК України, в т.ч. передбачено, що вона повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову (п.3 ч.1).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З викладеного вбачається, що відомості про те, на яке саме майно та вартість майна, на яке накладається арешт, та чи є зазначена вартість співмірною із заявленими позивачем вимогами є необхідними для забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи вимоги позивача, яка просить визнати договори дарування будинку та земельної ділянки договорами купівлі-продажу та скасувати їх, договір позики просить визнати нікчемним, скасувати його та в порядку реституції стягнути грошові кошти з відповідача ОСОБА_2, характер взаємовідносин сторін по справі, судова колегія вважає, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на майно відповідачів ОСОБА_2 та нотаріуса Краснодембського О.А., без зазначення на яке конкретне майно, необхідно накласти арешт, належність такого майна саме відповідачам, не відповідає позовним вимогам у даній справі, оскільки позбавляє суд можливості з'ясувати питання співмірності забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а також виключити можливість порушення прав та інтересів інших осіб., тому суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні такої заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1и залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді :