Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1424/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Гусятинський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді Цвинтарної Т.М.
при секретарі Перцовій В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона є власником вищевказаного житлового будинку. Відповідач ОСОБА_2 - її син, який з 2002 року не проживає за вказаною адресою. Добровільно пішов з дому, до теперішнього часу не намагався вселитися в спірне домоволодіння, не приходив, не користувався ним, в органи поліції та в суд з приводу вселення не звертався, будь-якої домовленості між ними щодо порядку користування будинком не було. Залишаючись зареєстрованим ОСОБА_2 у спірному домоволодінні, перешкоджає їй у здійсненні її законних прав. На підставі наведеного, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком у зв'язку з не проживанням в ньому більше року без поважних причин.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, проте, попередньо подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а також не подано відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.06.2005 року, виданого виконавчим комітетом Копичинецької міської ради, Гусятинський район Тернопільська область, серія НОМЕР_3 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.06.2005 року, серія СВО № 394938.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований, як член сім'ї позивачки ОСОБА_1, в АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою №3780, виданою Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області 22 серпня 2018 року.
Даний факт також підтверджується копією будинкової книги для прописки громадян, що мешкають в будинку АДРЕСА_1.
Будучи зареєстрованим у спірному житловому будинку відповідач ОСОБА_2 не проживає у ньому з 2002 року по даний час, що підтверджується актом встановлення факту проживання, складеного комісією у складі уповноважених осіб Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 06 березня 2018 року, актом встановлення факту проживання, складеного комісією у складі уповноважених осіб Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 23 травня 2018 року, актом встановлення факту проживання, складеного комісією у складі уповноважених осіб Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області від 22 серпня 2018 року, про підтвердження відсутності проживання ОСОБА_2 - відповідача по справі в житловому будинку АДРЕСА_1.
В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із вимогами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до положень ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Встановлено, що відповідач з 2002 року не проживає в спірному житловому будинку, до теперішнього часу не намагався вселитися в спірне житло, не приходив, не користувався ним. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом останній не звертався.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному житловому будинку понад встановлений законом річний строк, а тому його слід визнати таким, що втратив право користування житлом, а саме, житловим будинком АДРЕСА_1.
Згідно з вимогами ст. ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі відповідачем по справі суду представлено не було.
На підставі викладеного, керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 5, 12,13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 280-282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України,суд,-
Позов ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4) до ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5) про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5) таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду Т.М. Цвинтарна