Справа № 569/8884/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2018 року м.Рівне

Рівненський міський суд в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Абашиній О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Рантьє», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги позивача підтримали у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог, просять суд, визнати виконавчий напис, вчинений 17 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального ОСОБА_3, реєстровий №1736, таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. 11 грудня 2017 року представник відповідача ОСОБА_4 надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги позивача не визнав з підстав викладених в запереченнях проти позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. 25 жовтня 2017 року надіслав до суду письмові пояснення, в яких заперечив проти задоволення позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, 23 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір №L01.188.32723 на суму 17408,00 грн. на поточні потреби.

Як вбачається з повідомлення ПАТ «Ідея Банк» направленого ОСОБА_1 10.10.2015 року за вих. №12.1.3/134778 станом на дату направлення повідомлення прострочена заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №L01.188.32723 від 23.10.2014 року складає 3027,71 грн., окрім цього нараховано пеню в розмірі 208,03 грн.

29.04.2016 року між ТОВ «ФК «Рантьє» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу №29/04-01, відповідно до умов якого ПАТ «Ідея Банк» відступив, а ТОВ «ФК «Рантьє» набув право грошової вимоги за кредитним договором №L01.188.32723 від 23 жовтня 2014 року.

Як вбачається з вимоги ТОВ «ФК «Рантьє» надісланої ОСОБА_1 18.10.2016 року № L01.188.32723, заборгованість за вищевказаним кредитним договором станом на 18.10.2016 року становить 18318,81 грн., з яких 14814,38 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3504,43 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями.

17.12.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 вчинив виконавчий напис реєстровий №1736 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» на підставі договору факторингу №29/04-1 від 29 жовтня 2014 року 14814,38 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3504,43 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями, 1300,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису.

За вказаним виконавчим написом, 2017 року у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції було відкрито виконавче провадження та розпочато примусове стягнення грошових коштів із позивача.

Як вказано в позовній заяві, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах.

Наданий нотаріусу розрахунок боргу здійснений відповідачем не може вважатися доказом безспірності вимог стягувача до боржника, оскільки він відображає односторонні арифметичні розрахунки банку. Документом, що підтверджує факт є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Однак, такої вимоги боржник не отримував.

Як вказано в запереченнях проти позову, вчинений виконавчий напис здійснений відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач надав нотаріусу всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, та звернувся за його вчиненням після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Про безспірність вимог стягувача свідчить систематичне порушення позивачем умов договору та наявність заборгованості по кредиту, яку ОСОБА_1 в добровільному порядку не сплачує.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною першою статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, визначено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Як вказано в позовній заяві, письмову вимогу про погашення заборгованості про усунення порушень основного зобовязання позивач по справі не отримував.

Згідно пункту 3.1 вищевказаного порядку, Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пунктів 3.2, 3.5 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Як вбачається з пункту 1 вищевказаного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З огляду на вищевикладене, станом на 10.10.2015 року заборгованість ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором становила 3027,71 грн. (тіло кредиту), при цьому як вбачається з вимоги ТОВ «ФК «Рантьє» станом на 18.10.2016 року заборгованість за цим кредитним договором вже складає 14814,38 грн. (тіло кредиту), тобто за один рік тіло кредиту збільшилося в чотири рази. ОСОБА_1 з вказаним розміром заборгованості не погоджується, вважає таке зростання розміру тіла заборгованості необґрунтованим, що свідчить про наявність спору щодо розміру заборгованості.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 при вчиненні виконавчого напису, не пересвідчився у безспірності вимог ТОВ «ФК «Рантьє» до ОСОБА_1 та вчинив виконавчий напис в порушення вимог ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 17 грудня 2016 року зареєстрованого за №1736, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору у розмірі 960,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: 33000, АДРЕСА_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» (, 01601, місцезнаходження: м. Київ вул. Червоноармійська, 13), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3(місцезнаходження: 01001, м. Київ вул. Мала Житомирська, 6/5) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволити повністю.

Визнати виконавчий напис, вчинений 17 грудня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального ОСОБА_3, реєстровий №1736, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантьє» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позиваем по сплаті судового збору в розмірі 960,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5