Провадження № 2/522/3621/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» про визнання дій незаконними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» та згідно уточненої позовної заяви просила:

-визнати незаконними дії ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» відносно безпідставного звільнення за сестиматичне невиконання обовязків встановлених трудовим договором за п. 3 ст. 40 КЗпП України;

-поновити її на посаді продавця продовольчих товарів в магазині «Копійка» № 26;

-стягнути з ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у вересні 30.09.2016 року, позивач була прийнята на посаду продавця продовольчих товарів у магазин «Копійка» № 32, який знаходився по вул. Буніна, наказом № 565 від 29.09.2016 року. У жовтні 01.10.2016 року наказом № 568 від 30.09.2016 року в магазин «Копійка» № 32 призначена як основне місце роботи.

У жовтні 02.11.2016 р. переведена без її згоди наказом № 568 у магазин «Копійка» № 32 по вул. Старо-Портофранківській. У вересні 26.09.2017 року, наказом № 529 її звільнили із займаємої посади відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Позивач вважає звільнення її із займаної посади незаконним, оскільки відповідач не надав їй, відповідно графіку (неповний робочий день) план її обовязків, обєм її роботи трудові обовязки.

Відповідач не запропонував їй усі вакантні посади або роботу, яка могла би відповідати її кваліфікації. Їй було надано тільки: договір, методичні правила праці та графік роботи, у договорі прописані двосторонні обовязки.

Позивачу надали тільки графік неповного робочого дня з 10.00 до 16.30 години. Також, позивач зазначила, що до оформлення попереджувала, що в неї хвора мати, якій необхідний особливий догляд і вона попереджала, що будуть незначні запізнення.

На обід у позивача уходило півгодини, із-за великого обєму роботи, вона перепрацьовувала робочий час, від години до двох, за який їй нічого не доплачували.

На прохання надати її обовязки по формі в документі з підписом, позивачу пропонували звільнитися з роботи і таким чином пройшов цілий рік.

При звільненні не був наданий повний пакет документів, відповідно до закону, по якому її звільнили. Не було вказано на якій саме підставі її звільнили. Таким чином, позивач вважає, що відповідач звільнив її безпідставно, а тому у відповідності до положень с. 235 КЗпП України зобовязаний поновити її на роботі та виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою суду від 01.11.2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків 5 днів.

У хвалою суду від 10.11.2017 року було відкрито провадження по справі.

У звязку з повторним перерозподілом судової справи в звязку із звільненням судді Ільченко Н.А. з посади, дана цивільна справа передана судді Бойчуку А.Ю.

Ухвалою суду від 23.04.2018 року вказану справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 18.07.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» в частині визнання не законними дій Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» відносно безпідставного звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання обовязків покладених трудовим договором та поновлення на посаді продавця продовольчих товарів в магазині «Копійка» №26 Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» залишено без розгляду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив суд у його задоволенні відмовити в повному обсязі з підстав передбачених у письмовому відзиві до позову.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, а також докази, якими вони підтверджуються, з урахуванням пояснень осіб, які брали участь у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 вересня 2016 року, відповідно до наказу № 565-п від 29.09.2016 р., між ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» та громадянкою ОСОБА_1 був укладений трудовий договір, відповідно до якого підприємство прийняло ОСОБА_1 на посаду продавця продовольчих товарів (молочний відділ) в магазин «КОПІЙКА» № 32 за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 33.

02 листопада 2016 року відповідно до наказу № 635-п у звязку із закриттям магазину «КОПІЙКА» № 32 за адресою: м. Одеса, вул. Буніна, 33, ОСОБА_1 в порядку переводу була прийнята на посаду продавця продовольчих товарів (молочний відділ) в магазин «КОПІЙКА» № 26 за адресою: м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 22/1.

26 вересня 2017 року, відповідно до наказу ТОВ «МОДЕРН-ТРЕЙД» № 529-п від 26.09.2017 р., ОСОБА_1 була звільнена з підприємства за систематичне невиконання обовязків, покладених на неї трудовим договором, згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.?

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасну точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

У ст. 40 КЗпП України визначено випадки розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, зокрема, у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Статтею 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:

1) догана;

2) звільнення.

Відповідно до ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України).

Згідно із частиною другою статті 235 КЗпП Українипри винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. (далі - Порядок), відповідно до положень якого середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. При обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо). При обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, крім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов'язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження тощо) та допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю.

Між тим, суд зазначає, що позивачем були пропущені строки для звернення до суду та ухвалою від 18.07.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» в частині визнання не законними дій Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» відносно безпідставного звільнення ОСОБА_1 за систематичне невиконання обовязків покладених трудовим договором та поновлення на посаді продавця продовольчих товарів в магазині «Копійка» №26 Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» були залишені без розгляду.

Таким чином, питання щодо наявності підстав для визнання незаконними дій відповідача про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади та поновлення останньої на роботі судом не розглядалося та оскільки вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вищенаведених вимог, суд не може вирішувати питання щодо стягнення з відповідача зазначених виплат.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись: 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354, ЦПК України; суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МОДЕРН-ТРЕЙД» про визнання дій незаконними, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України).

Повний текст рішення суду складений 10.12.2018 року.

Суддя А.Ю. Бойчук