СУДОВИЙ НАКАЗ
17 серпня 2018 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-Солом'янка» (місцезнаходження: м.Київ, вул.Будіндустрії, 5, Ідентифікаційний код: 35431134) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Київ, РНОКПП - НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1).
У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням.
Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов'язані брати участь у витратах по утриманню квартир і при домової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.07.2018, боржник є власником квартири №291, розташованої по вул.Закревського, 101, в м.Києві.
Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд встановив наступне.
Так, відповідно до п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України визначено, що судовий наказ повинен містити суму судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.
Статтею 59 Конституції України, передбачено, що кожен має право на правову допомогу, кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
До заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги стягувачем також було надано копію договору №4 про надання правової допомоги від 15.05.2018, укладеного між ТОВ «Житлосервіс-Солом'янка» та адвокатом ОСОБА_2, копію додаткової угоди №18 від 07.08.2018, копію акту №18 здачі-прийняття робіт від 08.08.2018, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, платіжне доручення про сплату 2100 грн. витрат на правову допомогу.
Понесені заявником витрати на правову допомогу є такими, що відповідають підставам, межам та порядку відшкодування судових витрат на правову допомогу, тому вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з боржника понесені заявником судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 176,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 141, 160, 161, 162, 167, 168, 172 ЦПК України, ст. 525, 526, 625, ЦК України, ст. 156, 162 ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги»,-
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України суд під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Частиною 1 статті 172 ЦПК України передбачено, що у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п'яти днів після закінчення строку на її подання, судовий наказ набирає законної сили.
Суддя: