АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/90/18 Справа № 206/6559/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Дніпро Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого: Пищиди М.М.,

суддів: Каратаєвої Л.О., Ткаченко І.Ю.,

за участі секретаря: Григор»євої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форвард» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариства «Банк Форвард» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24 вересня 2011 року відповідач звернувся до Банку із підписаною ним Заявою № 92035924 про укладення договору про надання та використання платіжної картки.

15 жовтня 2012 року між ПАТ «ОСОБА_3 Стандарт», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «Банк Форвард» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 21564,70 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3% річних, строком до 22 червня 2013 року.

Станом на 10 листопада 2016 року в порушення умов Договору про картку відповідачем не погашена кредитна заборгованості перед Банком, та сума заборгованості складає 21688,43 грн., з яких 21564,70 грн. сума заборгованості та 123,73 коп. сума трьох процентів річних.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року позовна заява ПАТ «Банк Форвард» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволена.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форвард» заборгованість в сумі 21688,43 грн..

Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на неповне зясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, незастосування норм закону, які підлягають застосуванню, неналежного дослідження письмових доказів, що призвело до неправильного вирішення справи.

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно підписаної ОСОБА_2 заяви № 92035924 від 24 вересня 2011 року, укласти з ним кредитний договір на умовах викладених в зазначеній заяві та на Умовах надання та обслуговування кредитів Банку, в рамках якого просив відкрити поточний рахунок (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватись виключно в рамках кредитного договору (а.с.4-6).

Відповідно заяви № 92035924 від 24 вересня 2011 року, поданий ОСОБА_2, на умовах, викладених в цій Заяві та Умовах надання та обслуговування кредитів ПАТ «ОСОБА_3 Стандарт» укласти з ОСОБА_2 кредитний договір, в рамках якого відкрити йому банківський рахунок (валюта рахунку гривня), що буде використовуватися виключно в рамках кредитного договору, номер рахунку клієнта зазначений в графі «Рахунок клієнта» розділу 2 «Кредитний договір» надати ОСОБА_2 кредит в сумі, зазначеній в графі «Сума Кредиту» Розділу 2 «Кредитний договір», шляхом зарахування суми кредиту на рахунок клієнта.

У Заяві № 92035924 зазначено, що складовими і невідємними частинами Кредитного договору будуть: дана Заява, Умови і Графік платежів (що містить окрім іншого інформацію про дати і розміри чергових платежів).

Складовою і невідємною частиною Договору про Картку будуть: дана Заява, Умови по карткам та Тарифи по Карткам.

Крім того, в якості доказів по справі, позивачем був наданий розрахунок заборгованості відповідача, з якого вбачається, що вказаний розрахунок був здійснений за договором № 100709333 від 15 жовтня 2012 року (а.с. 55-57).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, у якій указано, що вона разом з Умовами і тарифами складає між сторонами кредитно-заставний договір.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 21 688, 43 грн.

Посилання апелянта у скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. Інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення для вирішення даного спору.

Враховуючи наведені норми закону, дослідивши надані сторонами докази та встановивши обставини по справі, колегія суддів приходить до висновку що суд першої інстанції належним чином перевірив фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку про задоволення скарги.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 16 січня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та підлягає касаційному оскарженню в порядку та строки, що визначені чинним законодавством.

Головуючий:

Судді: