Номер провадження: 22-ц/785/4082/18
Номер справи місцевого суду: 511/2420/17
Головуючий у першій інстанції Іванова О. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою головного лікаря комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Карташової Валентини Олександрівни на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року по цивільній справі за позовом органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: комунальна установа «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року орган опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернувся до суду до ОСОБА_5 з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позивач обгрунтовує свій позов тим, що відповідач у справі будучи матір`ю неповнолітніх дітей офіційно не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків та державної соціальної допомоги на дітей. В будинку матері, де проживає відповідач, не створено умов для проживання дітей: немає електропостачання, води, відсутня плита для готування їжі, яка готується надворі, немає запасу продуктів харчування. Свого майна ОСОБА_5 немає, вживає алкогольні напої, через що за місцем її фактичного проживання відбуваються дебоші та бійки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 була доставлена в пологовий будинок медичним працівником і через 15 хвилин після доставлення, народила дитину - ОСОБА_3, який народився з захворюванням , пов'язаним із вживаннями матір`ю алкогольних напоїв. 14.06.2016року ОСОБА_5 написала заяву про тимчасове влаштування дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинок дитини, у зв'язку з важким матеріальним становищем. Розпорядженням голови Роздільнської РДА від 16.06.2016 року на підставі заяви матері ОСОБА_5 малолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 влаштований в будинок дитини до 14.12.2016 року на повне державне забезпечення. 29.12.2016 року ОСОБА_5 написала заяву на продовження терміну перебування малолітнього сина ОСОБА_3 в дитячому будинку на повному державному забезпеченні. ОСОБА_5 не створює для дітей нормальні умови проживання, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, освіту, підготовку до самостійного життя.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року у задоволенні позову органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: комунальна установа «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовлено. Попереджено ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Покладено контроль за виконанням батьківських обов'язків ОСОБА_5 щодо її малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на Роздільнянську районну державну адміністрацію Одеської області як орган опіки та піклування.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, головний лікар комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Карташова Валентина Олександрівна звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на таких підставах.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в суді апеляційної інстанції представники комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» та органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, в судове засідання не з'явилися, про причини не явки суду не повідомили.

Присутня в судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 не заперечувала про розгляд справи у відсутності представників Комунальної Установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» та органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та стягнення з неї на користь дітей аліментів, суд першої інстанції не погодився з висновком органу опіки та піклування Роздільнянської райдержадміністрації від 10.11.2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 щодо її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, виходячи з того, що обставини, на яких ґрунтується висновок Роздільнянської РДА, як органу опіки та піклування не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються матеріалами справи. Позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, судом не встановлено винної поведінки відповідача та свідомого ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, підстави, передбачені ст. 164 СК України для позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав, відсутні, позбавлення батьківських прав буде суперечити інтересам малолітніх дітей та засадам вищезазначеної Декларації та практики Європейського Суду.

Такий висновок суду, відповідає встановленим у справі обставинам та заснований на законодавстві.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно з копією паспорта громадянки України серії НОМЕР_1, виданого 06.03.2000 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, зареєстрована за адресою: с. Новоукраїнка, Роздільнянський район, Одеська область, фактично мешкає за адресою: с. Березань, Біляївський район, Одеська область;

- ОСОБА_5 є матір'ю неповнолітніх дітей:

1) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано 10.06.2016 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис про народження №231 від 10.06.2016 року). Відповідно до довідки Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області від 14.06.2016 року № 1042/04.1-27, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а. с. 21, 22. 61);

2) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано 01.11.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (актовий запис про народження № 5 від 05.10.2004 року). Відповідно до довідки Роздільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 02.11.2017 року № 2460/04.1-27, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (23, 24, 62);

- Згідно з листом від 06.06.2016 року № 157 КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», ІНФОРМАЦІЯ_1 в пологовий будинок медичним працівником Новоукраїнської АСМ доставлена ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка через 15 хвилин народила дитину (хлопчика). Дитина народилась із захворюванням, пов'язаним із застосуванням алкогольних напоїв матір'ю. Родина малозабезпечена, зловживає алкоголем. До складу сім'ї входять: мати - ОСОБА_5,1982 року народження, співмешканець - ОСОБА_6, 1977 року народження, дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. В будинку електропостачання немає, антисанітарний стан (а. с. 29);

- Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.06.2016 року, складеного Новоукраїнською сільською радою сім'ї ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_5 проживає разом із своєю сім'єю в будинку матері, власного житла та майна вона не має. Будинок складається з однієї кімнати, загальна площа - 48 кв.м., житлова - 21 кв.м. Електропостачання та водопроводу немає. Умови для новонародженої дитини незадовільні. Основним джерелом існування є випадкові заробітки по найму та соціальна допомога на дитину. Рекомендовано матері влаштувати новонароджену дитину в дитячий будинок до створення належних умов для дитини і підключення світла до будинку (а. с. 27 );

- Відповідно до характеристики від 14.06.2016 року, наданої Новоукраїнською сільською радою на гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 проживає в с. Новоукраїнка Роздільнянського району Одеської області з 1983 року. За час проживання зарекомендувала себе з негативної сторони. Безвідповідальна, вживає алкогольні напої, інколи працює по найму. Заяв та скарг на порушення правил правопорядку до виконавчого комітету не надходило. За місцем проживання характеризується негативно (а. с. 26);

- 14.06.2016 року ОСОБА_5 написала заяву про тимчасове влаштування дитини, ОСОБА_3, в будинок дитини, у зв'язку з важким матеріальним положенням (а. с. 20);

- Розпорядженням голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 16.06.2016 року № 306/А-2016 та на підставі заяви матері, ОСОБА_5, дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, влаштований в будинок дитини до 14.12.2016 року на повне державне забезпечення (а. с. 19);

- 21.06.2016 року дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був поставлений на облік служби у справах дітей, як дитина, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а. с. 18);

- Відповідно до акту обстеження умов проживання від 08.07.2016 року, складеного Новоукраїнською сільською радою сім'ї ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, до складу сім'ї входять: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, співмешканець - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11. Будинок складається з однієї кімнати, загальна площа - 48 кв.м., житлова - 21 кв.м. Електропостачання підключене. Умови для проживання задовільні (а. с. 17);

- Відповідно до характеристики від 20.07.2016 року, наданої Новоукраїнською сільською радою на гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 проживає в с. Новоукраїнка Роздільнянського району Одеської області з 1983 року. За час проживання зарекомендувала себе з задовільної сторони. Заяв та скарг на порушення правил правопорядку до виконавчого комітету не надходило. Домогосподарка, інколи працює по найму (а. с. 15);

- Згідно з актом обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, складеним 25.08.2016 року Новоукраїнською сільською радою, до складу сім'ї входять: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, співмешканець - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_5 проживає разом із своєю сім'єю в будинку матері, власного житла та майна вона не має. Під час обстеження в кімнатах було брудно, всюди розкидана одежа, каструлі на полу, на ліжках безлад, плита відсутня, їжі немає. ОСОБА_5 із сином ОСОБА_4 не було вдома, а сама власниця будинку, ОСОБА_7 (мати відповідача), п'яна, побита, просила подзвонити в райвідділ поліції, тому що ОСОБА_8 її побив. Сам ОСОБА_8 ображав членів комісії, пред'являв їм вимоги, що відповідач не отримує домогу на дитну в достатньому обсязі (а. с. 14);

- Згідно з листом від 15.12.2016 року № 928 адміністрації КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1», з 06.07.2016 року на повному державному забезпеченні знаходиться малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, термін перебування закінчився 06.12.2016 року, за час перебування ОСОБА_3 ніхто з родичів та близьких не відвідував (а. с. 13);

- 29.12.2016 року ОСОБА_5 написала заяву на продовження терміну перебування дитини, ОСОБА_3, в будинку дитини. Розпорядженням виконуючого обов'язки голови Роздільнянської районної державної адміністрації від 28.12.2016 року №724/А-2016 та на підставі заяви матері, ОСОБА_5, було продовжено термін перебування дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку дитини до 29.06.2017 року на повному державному забезпеченні (а. с. 12);

- Згідно з листом від 25.09.2017 року № 758 адміністрації КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1», з 06.07.2016 року на повному державному забезпеченні знаходиться малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, термін перебування закінчився 29.06.2017 року, за час перебування ОСОБА_3 ніхто з родичів та близьких не відвідував (а. с. 10);

- Відповідно до довідки від 17.10.2017 року № 242, наданої Новоукраїнською сільською радою щодо сім'ї ОСОБА_5, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, до складу сім'ї входять: син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, співмешканець - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11, але за вищевказаною адресою не проживають з 2016 року та по теперішній час (а. с. );

- Згідно з листом від 09.01.2018 року № 05 адміністрації КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1», з 06.07.2016 року на повному державному забезпеченні знаходиться малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, термін перебування закінчився 29.06.2017 року, за час перебування ОСОБА_3 ніхто з родичів та близьких не відвідував (а. с. 63);

- Згідно з актом обстеження умов проживання сім'ї ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1, складеним 12.01.2018 року Новоукраїнською сільською радою, до складу сім'ї входять: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_10, співмешканець - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_11. ОСОБА_5 проживає разом із своєю сім'єю в будинку матері, власного житла та майна вона не має. Під час обстеження всюди антисанітарія, стеля обвисла, непобілена, закончена, занавіски на вікнах брудні, постіль брудна, підлога заметена, але не помита. Плита для розігрівання їжі розтоплена, запасу дрів мало, запасу продуктів харчування не виявлено. Електроплити немає, балону зі скрапленим газом не має, посуду немає. Основним джерелом існування є соціальна допомога на сина ОСОБА_4. Умов для проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 немає (а. с. 49);

- Відповідно до характеристики за вих. № 13 від 17.01.2018 року Березанської ЗОШ I-III ступенів неповнолітній ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за час навчання не в повну міру, потребував постійного контролю, систематично не виконував домашні завдання. Батькі не приділяють належної уваги вихованню сина (а. с. 71);

- Згідно з повідомлення Роздільнянського відділу поліції ГУНМ України в Одеській області від 23.01.2018 року ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не притягувалась (а. с. 70);

- Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 22.01.2018 ОСОБА_5перебувала на обліку в управлінні та отримувала державну соціальну допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів) на дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1689 грн. з 01.09.2016 року по 28.02.2017 року (а. с. 69).

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто,перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Відповідно до роз'яснень,викладених у пункті 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків,а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного,всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з'ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

У статті 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Тлумачення частини другої статті 171 СК України свідчить, що вона закріплює випадки, коли думка дитини має бути вислухана обов'язково. До таких випадків належить: вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її виховання (стаття 159 СК України); вирішення спору між батьками, іншими особами щодо її місця проживання (стаття 161 СК України); вирішення спору про позбавлення батьківських прав (стаття 164 СК України); вирішення спору про поновлення батьківських прав (стаття 169 СК України); вирішення спору щодо управління її майном (стаття 177 СК України).

Разом з тим, апеляційна скарга подана комунальною установою «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» і мотивована знаходження в дитячому будинку малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, до якого байдуже і безвідповідально ставиться його мати - ОСОБА_5, яка негативно характеризується за місцем проживання, має нестабільний дохід, вживає алкогольні напої і провідала дитину за півтора роки її знаходження в дитячому будинку лише один раз - 06.07.2016 року. У грудні 2016 року ОСОБА_5 отримала від КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» лист з попередженням про вирішення питання про позбавлення батьківських прав. Однак у зв'язку з бездіяльністю відповідача дитячий будинок ініціював перед органом опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області питання про позбавлення відповідача батьківських прав і встановлення дитині відповідного статусу. Органом опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області винесено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні ОСОБА_3 2016 року народження та ОСОБА_4 2004 року народження. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає інтересам малолітньої дитини, що знаходиться в дитячому будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог у зв'язку з перебуванням у цій установі малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Доводи апеляційної скарги КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» пов'язані з обгрунтуванням безвідповідального відношення відповідача саме до цієї дитини.

Інша дитина ОСОБА_4 весь час проживав з матір'ю і питання про відібрання дитини і поміщення її в КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» не вирішувалося, ОСОБА_4 в цій установі не перебував. Як вбачається зі змісту висновку органу опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області від 10.11.2017 року КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» звертався до органу опіки та піклування з листом саме щодо ОСОБА_3, який перебуває в цій установі на повному державному забезпеченні і якого ніхто з родичів та близьких осіб не відвідує.

Тобто доводи та мотивування апеляційної скарги пов''язані з обставинами не виконання відповідачем батьківських обов'язків щодо ОСОБА_3 2016 року народження. Будь-яких обгрунтувань яким чином зачіпаються права КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» щодо ОСОБА_4 2004 року народження в апеляційній скарзі не наведено.

При таких обставинах немає підстав для задоволення апеляційної скарги третьої особи без самостійних вимог КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» на рішення суду першої інстанції в частині відмови у позбавленні ОСОБА_5 батьківських прав та стягненні аліментів у відношенні ОСОБА_4 2004 року народження.

Орган опіки та піклування Роздільнянської районної державної адміністрації Одеської області, який виніс висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав у відношенні обох дітей і зокрема ОСОБА_4 2004 року народження і є ініціатором подання відповідного позову до суду першої інстанції, рішення суду про відмову у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав не оскаржив, хоча й не позбавлений процесуального права на таке оскарження.

Що стосується рішення суду у відношенні малотіньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, то зважаючи на вік дитини - менше 2-х років на час розгляду справи в судах районної інстанції, судова колегія вважає, що думка дитини не могла бути заслухана районним судом у зв'язку з її малим віком і неможливістю чіткого усвідомлення питань, що стосуються даного предмету справи. Дані обставини є загальновідомими.

При таких обставинах при вирішенні спору у відношенні малотіньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 суд набув висновку про відсутність підстав для позбавлення батьківських прав без помилкового посилання на принцип 6 Декларації прав дитини 1959 року.

При цьому, суд першої інстанції перевірив наявність або відсутність підстав для застосування статті 164 СК України, крізь призму врахування найкращих інтересів малолітнього ОСОБА_3 2016 року народження.

При таких обставинах немає підстав для набуття висновку про порушення судом вимог ст. 171 СК України і скасування з цієї підстави рішення в частині відмови у позбавленні ОСОБА_5 батьківських прав та стягненні аліментів у відношенні ОСОБА_3 2016 року народження.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, належних та допустимих доказів ухилення ОСОБА_5 від виконання їхніх батьківських обов'язків, які б були законною підставою для позбавлення її батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та фактів насильства відповідача щодо цієї дитини, не надано.

Встановивши, що обставини, на яких ґрунтується висновок Роздільнянської РДА, як органу опіки та піклування не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і спростовуються матеріалами справи, з'ясувавши, що відповідач незважаючи на нестійке матеріальне положення та будучи втретє вагітною, стала на шлях виправлення, прибрала будинок, не вживає алкогольні напої та має намір виховувати дітей, дати їм належну освіту, бажає зберегти родину та бути разом з дітьми, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про позбавлення батьківських прав і що позбавлення батьківських прав в даному випадку буде суперечити інтересам малолітніх дітей та засадам вищезазначеної Декларації та практики Європейського Суду.

Районний суд вірно зазначив, що оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів невиконання відповідачем своїх батьківських обов'язків, а судом не встановлено винної поведінки відповідача та свідомого ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, насильства щодо малолітньої дитини у задоволенні вимог про позбавлення батьківських прав слід відмовити у зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

В засіданні судової колегії відповідач ОСОБА_5 з доводами апеляційної скарги не погодилася, вважала рішення суду першої інстанції законним і справедливим. І пояснила, що дійсно вона опинилася в складній життєвій ситуації, нестачею коштів для підтримання належного рівня свого життя та життя своїх дітей. Проте належної допомоги соціальні органи їй не надали. Коли вона народила сина ОСОБА_3 у 2016 році, представники органу опіки за підтримки лікарів ультимативно вимусили її написати заяву на тимчасову передачу дитини у дитячий будинок - до того, як вона приведе житло у належний стан для проживання маленької дитини. Проте коли вона покращила життєві умови, зробила ремонт, їй всіляко намагалися довести, що дитині краще в дитячому будинку, що треба ще почекати, що її там лікують та інше. Всі ці дії органів опіки вимусили її ще раз написати заяву про продовження знаходження дитини в дитячому будинку. Дійсно вона була на побаченні з сином один раз. Але незважаючи на це, вона категорично не згодна , щоб дитина там залишалася і надалі. Вона любить своїх дітей, піклується та хвилюється про них та просила не позбавляти її батьківських прав. Офіційного попередження про необхідність змінити відношення до дітей орган опіки та піклування та інші компетентні органи їй не виносили. Вперше це було зроблено рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області, з яким вона згодна.

Доводи апеляційної скарги фактично зведені до перевстановлення обставин, які були вірно встановлені раойнним судом переоцінки доказів, які належним чином оцінені судом першої інстанції. Попередження КУ «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» відповідача про позбавлення її батьківських прав до районного суду не представлено.

При таких обставинах, суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з висновком органу опіки та піклування Саратської райдержадміністрації від 30.06.2016 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. До того ж такий висновок має рекомендаційний характер та не є обов'язковим для суду (частини 5, 6 статті 19 СК України). Судом першої інстанції зазначеному висновку надано належну оцінку, у сукупності з іншими доказами по справі.

Оскільки суд набув висновку про відмову у задоволенні вимог про позбавлення батьківських прав і відповідач має право на повернення їй малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, то відмова у задоволенні вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 2016 року народження, є обрунтованою.

Слід звернути увагу, що посадові особи служби у справах дітей Роздільнянської РДА не вжили всіх передбачених законом заходів щодо фіксування тих фактів та обставин, на які вони посилаються, як на підстави позбавлення відповідачів батьківських прав (звернення до поліції щодо пияцтва, бійок, домашнього насильства, офіційне попередження батьків про недопустимості протиправної поведінки, про неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків тощо).

Судова колегія погоджується з остаточним висновком районного суду щодо попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з покладенням контролю на Роздільнянську районну державну адміністрацію Одеської області як орган опіки та піклування.

Інших доводів в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, яке є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу головного лікаря комунальної установи «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Карташової Валентини Олександрівни - залишити без задоволення.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 31 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 21.05.2018 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова