БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/535/18
Провадження № 2/497/389/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2018 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про скасування заборони відчуження об'єкту нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, та просить постановити рішення яким скасувати заборону відчуження об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, та виключити відомості про зазначену заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

В обґрунтування вимог стверджує, що на підставі рішення Болградської міської ради Одеської області від 21.10.2005 року № 735-ІV, є власником земельної ділянки площею 0.10 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки: для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

А також на підставі рішення Болградської міської ради Одеської області від 21.10.2005 року № 735-ІV, є власником земельної ділянки площею 0.012 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з інформаційної довідки № 119100573 від 30.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається: що Відомості з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна: тип обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 3793707, зареєстровано: 27.09.2006 року за № 3793707 реєстратором: Болградська районна державна нотаріальна контора Одеської області; підстава обтяження: повідомлення 598 від 24.06.1996 року Болградський Ощадбанк; об'єкт обтяження: будинок: АДРЕСА_1: власник: ОСОБА_3, причина відсутності коду.

Заборона відчуження безпідставно та помилково існує. Зазначене стало приводом для звернення до суду.

Зазначене стало приводом для звернення до суду.

04 квітня 2018 року судом відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на 24.04.2018 року (а.с.17), яке було закрито 29.05.2018 року, та призначено судовий розгляд (а.с.67).

Позивач в позовній заяві зазначила клопотання про розгляд справи у її відсутність (а.с.4).

Представник позивача підтримав вимоги та доводи, викладені в позовній заяві, наполягав на задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.57-58, 59-60). Крім того, суду було подано доповнення до відзиву, згідно яких слідує, що у АТ «Ощадбанк» відсутні будь-які докази на спростування доводів позивача. Більш того, на супроводі у відділі реструктуризації заборгованості та стягнення відсутні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як боржник або поручитель (а.с.61-62, 63, 64).

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, пояснення сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

В силу ст.ст.317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Також як передбачено ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.6), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 11 жовтня 2006 року, є власником земельної ділянки площею 0.10 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення якої для будівництва, обслуговування житлового будинку і господарських будівель, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с.8).

Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 11 жовтня 2006 року, позивач ОСОБА_2, є також власником земельної ділянки площею 0,012 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 (а.с.9).

За даними КП «Болградське БТІ» від 30.03.2018 року № 78, слідує, що на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_3, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, забудови відсутні, що підтверджується довідкою № 78 від 30.03.2018 року (а.с.10).

З інформаційної довідки № 119100573 від 30.03.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що на нерухоме майно: будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, власник: ОСОБА_3, зареєстровано обтяження у вигляді заборони на відчуження об'єкту нерухомості: 27.09.2006 року 15:16:04 за № 3793707, реєстратором Болградська районна державна нотаріальна контора: АДРЕСА_2, на підставі повідомлення № 398 від 24.06.1996 року Болградського Ощадбанку, причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_1 (а.с.11-12).

Судом було витребувано відомості щодо даного обтяження з Одеського державного нотаріального архіву Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 24.05.2018 року за № 900/01-20, згідно яких дійсно 26.06.1996 року за повідомленням Болградського ощадбанку, Болградською районною нотаріальною конторою був внесений запис про накладення заборони у відношенні нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, належного гр.ОСОБА_3. 27.09.2006 року вищеназваний запис перенесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Відомості про зняття заборони в архівних документах - відсутні (а.с.55, 56-58).

25 жовтня 2009 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 185 від 29.10.2009 року, складений Болградським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеської області (а.с.31-32).

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» не надав доказів на спростування доводів позивача, навпаки підтвердив відсутність у відділі реструктуризації заборгованості та стягнення відомості щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_2 як боржників або поручителів (а.с.63, 64).

Вирішуючи даний спір по суті суд встановив, що процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року N31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об'єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об'єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст.8, ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб'єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України Про нотаріат, нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ст. 74 Закону України «Про нотаріат» визначено, що, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв'язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання, після припинення договору іпотеки у зв'язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п'ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74, 75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

При цьому, згідно з п.78 зазначеного Порядку, державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону.

Таким чином, заборона відчуження невизначеного майна, яке належить на праві приватної власності позивачу, порушує його права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відповідач Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» підтвердив відсутність жодних обставин, що обумовили накладення заборони відчуження на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1, а також те, що власником земельних ділянок за названою адресою є позивач по справі, однак до теперішнього часу накладено заборону відчуження ще за повідомленням Болградського Ощадбанку від 24.06.1996 року, та при цьому нотаріусом не було вжито жодних заходів до скасування заборони відчуження.

В зв'язку з цим, заборона відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці належній на праві приватної власності позивачу по справі, порушує її права та законні інтереси, оскільки унеможливлює повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Враховуючи те, що нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об'єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову та припинення і вилучення накладеного на підставі повідомлення Болградського ощадбанку обтяження на нерухоме майно, належне позивачу.

Керуючись ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст.73, 74 Закону України «Про нотаріат», п.п.2, 74, 75, 78 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, ст.ст.4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» про скасування заборони відчуження об'єкту нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати заборону відчуження об'єкту нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна 27.09.2006 року 15:16:04 за № 3793707 реєстратором: Болградська районна державна нотаріальна контора:АДРЕСА_2. Підстава обтяження: повідомлення № 398 від 24.06.1996 року Болградського ощадного банку; об'єкт обтяження: будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1; власник ОСОБА_3. Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_1, та виключити відомості про зазначену заборону з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 30.05.2018 року.

Суддя: С.В.Кодінцева