Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2018 Справа №607/2320/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого судді Братасюка В.М.

- за участі секретаря с/з ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває позов, згідно уточнених в підготовчому судовому засіданні від 04.04.2018 року, позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення з щомісячно: з ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від середньої заробітної плати по Тернопільському району Тернопільської області, й з ОСОБА_4 в розмірі середньої заробітної плати по Тернопільському району Тернопільської області.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є особою похилого віку, має поганий зір, страждає на цукровий діабет, варикоз однієї з кінцівок, потребує допомоги, котру мають можливість надати відповідачі (його повнолітні діти), котрі отримують самостійний дохід, а син взагалі проживає ось уже 10 років у Сполучених Штатах Америки, проте увесь цей час відповідачі не потурбувалися про здоровя батька і не надають йому ніякої допомоги.

Позивач в судове засідання зявився, позов підтримав та просить вимогу задовольнити з зазначених у позові підстав.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча своєчасно були повідомлені про час і місце судового розгляду, заперечень на позов не подали, про причини неявки суд не повідомили, а, відтак, за зазначених обставин, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини:

Як пояснив в судовому засіданні позивач, його шлюб з матірю дітей відповідачів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, було розірвано 21 рік тому.

Постановою суду від 17 квітня 1997 року, з позивача на утримання тоді ще малолітніх дітей, присуджено до стягнення аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку.

Згідно довідки Тернопільського районного поліклінічного відділення від 17.03.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуває на диспансерному обліку у лікаря хірурга з діагнозом: діабетична ангіопатія нижніх кінцівок І ст., варикозна хвороба, нижньої лівої кінцівки, й потребує оперативного лікування.

Також встановлено, що ще з 08.02.2000 року по 18.02.2000 року позивач перебував на лікуванні щодо ускладненої катаракти лівого ока, й при виписці поставлено гостроту зору як правого так і лівого ока- 1,0.

ОСОБА_2 25.03.2013 року перебував на прийомі у лікаря в травмпункті Тернопільського районного медичного територіального обєднання з діагнозом холодова травма обмороження лівої вушної раковини ІІ ст.

Позивач ОСОБА_2 також сплачував аліменти на утримання ще однієї дитини сина ОСОБА_5, 1998 року, проте наявності спірних відносин безпосередньо з цим сином у позивача судом не встановлено.

Як зазначив позивач мотивом звернення до суд з даним позовом є те, що він з 1997 року, після розірвання шлюбу, сплачував аліменти матері двох, на даний час уже повнолітніх дітей, зараз він є особою похилого віку, має поганий зір, страждає на цукровий діабет, варикоз однієї з кінцівок, потребує допомоги, котру мають можливість надати відповідачі (його повнолітні діти) останні отримують самостійний дохід, а син взагалі проживає ось уже 10 років у Сполучених Штатах Америки, проте увесь цей час відповідачі не потурбувалися про здоровя батька і не надають йому ніякої допомоги.

Вирішуючи спір суд наголошує наступне.

Згідно із ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов'язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Відповідно до вимог п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року, обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст.204 СК).

Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за сукупності двох умов: якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Системний аналіз наданих позивачем доказів не дозволяє Суду дійти переконання про підставність його вимог про стягнення аліментів з двох повнолітніх дітей, оскільки хоча й Судом було встановлено, що позивач є літнього віку, перебуває у важкому матеріальному становищі і потребує операційного лікування хвороби кінцівок станом на дату ухвалення судового рішення останній не є непрацездатним (не перебуває на пенсії та не має встановленої групи інвалідності), що є обовязковою умовою можливості застосування судом ст. 202 СК України, з пояснень самого позивача має частку в будинку в селі Гаї Шевченківські Тернопільського району Тернопільської області (інша частка нележить його матері, котра в будинку не мешкає та передала житло уповне розпорядженян позивача), не надав жодної інформації про відсутність у його власності іншого майна (напр. земельної діялнки), що потенційно може приносити дохід.

Також, хоча обовязок доказування покладається на кожну із сторін спору, позивач перед Судом не ініціював здобуття жодних доказів щод майнового становища власних повнолітніх дітей, й також не довід належними, допустимими та достатніми доказами проживання сина ОСОБА_6 протягом останніх 10 років у США та отримання ним за місцем проживання будь якого доходу.

За відсутності правових підстав застосовувати приписи ст. 202 СК України до спірних правовідносин, керуючись ст.4, 12, 81, 259, 263, 265, 280 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 (с. Великі Гаї Тернопільського району Тернопільської області вул. Галицька, 31) до ОСОБА_3 (с. Смолянка Тернопільського району Тернопільської області), ОСОБА_4 (с. Смолянка Тернопільського району Тернопільської області) про стягнення аліментів щомісячно: з ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини від середньої заробітної плати по Тернопільському району Тернопільської області, й з ОСОБА_4 в розмірі середньої заробітної плати по Тернопільському району Тернопільської області відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою

заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України , до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі через суд першої інстанції, у 30-денний строк з дня з дня складання повного тексту, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_7