АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження в апеляційній інстанції №22-ц/796/407/2018
справа №755/9188/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м.Київ

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Вербової І.М.

за участю секретаря судового засідання Амборської Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Савлук Т.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович, Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м.Києві про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

встановила:

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати виконавчий напис, вчинений 15 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М., реєстр. №2018, про звернення стягнення на автомобіль марки Volkswagen, модель Amarok, 2011 року випуску, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4, що було видане 10 вересня 2012 року ВВНТПРЕД ЦБДР та АС при МВС України, таким, що не підлягає виконанню.

Вимоги обґрунтовує тим, що 31 серпня 2012 року між сторонами укладено Кредитний договір №50005860, відповідно до умов якого позичальнику надані кредитні кошти у сумі 117226,08 грн. строком на 60 місяців.

11 вересня 2012 року з метою забезпечення кредитних зобов»язань між сторонами укладено Договір застави транспортного засобу №50005860, яким у заставу передано зазначений вище автомобіль.

15 грудня 2014 року приватним нотаріусом ХижнякомА.М. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет застави.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що в порушення ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі не зазначено ім»я та по батькові нотаріуса, місця роботи боржника, строку, за який проводиться стягнення.

Окрім того, нотаріусу не надано первинних бухгалтерських документів, які підтверджують заборгованість боржника. Одночасно позивач зазначає, що своєчасно і у повному обсязі виконував свої зобов»язання.

Посилається на те, що в порушення ч.3 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» кредитор до початку процедури звернення стягнення не зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень відомості про звернення стягнення та в порушення ст.27 цього Закону не направив боржникові письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов»язання.

Вказує, що згідно із п.4.1 договору застави, кредитор вправі розпочати процедуру звернення стягнення у випадку, якщо боржником не будуть задоволені його вимоги про дострокове виконання зобов»язання.

Зазначення у виконавчому написі про те, що він вчиняється у зв»язку із настанням 16 травня 2014 року строку оплати за договором застави свідчить про поверхневий розгляд нотаріусом поданих документів.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено, вирішено визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 15 грудня 2014 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М., зареєстрований в реєстрі за №2018, яким пропонується звернути стягнення на транспортний засіб - автомобіль марки Volkswagen, модель Amarok, 2011 року випуску, кузов НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_3, який на праві власності належить ОСОБА_2, переданий в заставу ТОВ «Порше Мобіліті» на підставі Договору застави транспортного засобу №50005860 від 11 вересня 2012 року.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ТОВ «Порше Мобіліті» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що нотаріусу поданий необхідний перелік документів для вчинення виконавчого напису. Стосовно тверджень про не направлення повідомлення про порушення зобов»язання зазначає, що 09 вересня 2014 року боржникові надіслано вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості, яка повернулася без вручення, проте, відповідно до п.9.4 кредитного договору вважається врученим належним чином.

Вказує, що суд не надав оцінки доказам та умовам договору при вирішенні справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_2 зазначає про її необґрунтованість, обов»язок нотаріуса перевірити безспірність та реальність заборгованості, пересвідчитися у повідомленні боржника про вручення вимоги про усунення порушень зобов»язання. Зазначає, що належно виконував свої зобов»язання.

В судове засідання учасники цивільного процесу не з"явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст.372 ЦПК України колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності осіб, що не з»явились.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 31 серпня 2012 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Порше Мобіліті» укладено Кредитний договір №50005860, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надані кредитні кошти у сумі 117226,08 грн., що еквівалентно 14422,50 доларам США, строк кредитування 60 місяців, відсотки за користування кредитом становлять 8% річних.

В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору 11 вересня 2012 року між сторонами укладено Договір застави транспортного засобу №50005860, яким у заставу передано автомобіль марки VOLKSWAGEN Amarok, державний номер НОМЕР_3.

Вимогою (повідомленням) про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором вих.№50005860 від 05 вересня 2014 року, направленим на адресу ОСОБА_2, ТОВ «Порше Мобіліті» повідомило про необхідність дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі відповідно до умов договору, що станом на поточну дату становила 214362,44 грн., яка включає суму: дострокового повернення невиплаченого кредиту у розмірі - 120570,22 грн., несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочення сума основного боргу) у розмірі - 17818,37 грн., штрафні санкції відповідно до ст.8.3 Договору - 3593,53 грн., витрат понесених компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальника у відповідності до Договору - 1938,81 грн., штрафу за порушення вимог щодо страхування майна у розмірі 5% від суми Кредиту - 27950,81 грн., штрафу за порушення терміну повернення Кредиту у розмірі 20% від суми кредиту - 37267,74 грн., компенсації страхових платежів відповідно до ст.ст. 5, 6 Договору - 5223,59 грн.

15 грудня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняк А.М. вчинено виконавчий напис, яким запропоновано за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі несплачених чергових платежів (прострочені відсотки та прострочена сума основного боргу) - 17818,17 грн., штрафних санкцій за вимоги щодо сплати - 3593,53 грн., витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 1938,18 грн., штрафу за порушення вимог щодо страхування майна - 27950,81 грн., штрафу за порушення терміну повернення кредиту - 37267,74 грн., компенсація страхових платежів - 5223,59 грн., суми кредиту - 120570,22 грн., що становить 214362,44 грн.

На підставі наданих позивачем документів про сплату щомісячних платежів по кредитному договору: квитанції на суму 4000 грн. від 15 вересня 2014 року, 3800 грн. від 16 жовтня 2014 року, 3800 грн. від 24 листопада 2014 року, 4400 грн. від 19 грудня 2014 року, суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису не враховано виконання позичальником договірних зобов'язань в частині сплати періодичних платежів, за який нарахована заборгованість, а саме: за період від пред'явлення досудової вимоги до вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Окрім того, суд зазначив, що приватним нотаріусом не дотримано вимог п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5.

З такими висновками колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_2 як на підстави порушення законодавства під час вчинення виконавчого напису послався на такі обставини:

- в порушення ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі не зазначено ім»я та по батькові нотаріуса, місця роботи боржника, строку, за який проводиться стягнення;

- нотаріусу не надано первинних бухгалтерських документів, які підтверджують заборгованість боржника;

- порушення ч.3 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» кредитор до початку процедури звернення стягнення не зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень відомості про звернення стягнення та в порушення ст.27 цього Закону не направив боржникові письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов»язання;

- згідно із п.4.1 договору застави, кредитор вправі розпочати процедуру звернення стягнення у випадку, якщо боржником не будуть задоволені його вимоги про дострокове виконання зобов»язання.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.87 Закону «Про нотаріат», у редакції на момент вчинення виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно із ст.89 цього Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Зі змісту виконавчого напису убачається, що його вчинено приватним нотаріусом Хижняком АндріємМиколайовичем, повне ім»я якого зазначено на особистій печатці.

Відсутність зазначення місця роботи боржника не є підставою вважати вчинення виконавчого напису з порушенням установленого законом порядку, оскільки є інші дані, які ідентифікують особу боржника, або на підставі цих даних під час виконання виконавчого напису місце роботи може бути установлено.

Згідно із ст.88 Закону «Про нотаріат» підставою, за яких виконавчий напис видається - є безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Доводи про відсутність у виконавчому написі строку, за який провадиться стягнення, безпідставні та самі по собі не можуть бути підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як убачається із змісту виконавчого напису, прострочення заставодавцем виконання зобов"язання настало 16 травня 2014 року, сума до сплати визначена як дострокове повернення всієї суми кредиту та заборгованості в повному обсязі, суми необхідних платежів повністю збігаються із тими, що вказані у вимозі (повідомленні), суми є сталими та нараховані в межах строків, що визначені ст.88 Закону України «Про нотаріат» та пп.3.2 п.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року.

Доводи про необхідність надання нотаріусу первинних бухгалтерських документів також є безпідставними та відхиляються колегією суддів з таких підстав.

Відповідно до п.3 «Умови вчинення виконавчого напису» глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Відповідно до цього Переліку (Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями) для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відтак, необхідність надання первинних бухгалтерських документів не ґрунтуються на вище викладених вимогах, якими керується нотаріус при вчиненні виконавчого напису.

Доводи про те, що в порушення ч.3 ст.24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» кредитор до початку процедури звернення стягнення не зареєстрував в Державному реєстрі обтяжень відомості про звернення стягнення не впливають на порядок вчинення виконавчого напису. Необхідність у реєстрації таких відомостей пов»язується із встановленням, за наявності декількох стягувачів, пріоритетів між ними один перед одним щодо предмету застави під час реалізації своїх прав стосовно зобов»язань боржника. Отже сама по собі ця обставина не може бути підставою для задоволення заявлених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги в частині порушення порядку направлення боржнику повідомлення про намір вчинення виконавчого напису відхиляються колегією суддів, ураховуючи наступне.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов'язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Повідомлення повинно містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов'язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов'язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Відповідно до пп.2.3 п.2глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Відповідно до пункту 9.4 Загальних умов кредитування, що є додатком до Кредитного договору №50005860 від 31 серпня 2012 року, сторони домовились, що будь-які повідомлення та вимоги, передбачені Загальними умовами кредитування, повинні бути надіслані у письмовій формі рекомендованим поштовим відправленням на адресу Сторони, вказану в Кредитному договорі (або іншу адресу, про яку Сторона повідомить у письмовій формі); відправлене таким чином повідомлення вважатиметься отриманим Стороною на 3-й (третій) робочий день з дня відправлення.

З матеріалів справи убачається, що відповідна вимога (повідомлення) направлена 05 вересня 2014 року ОСОБА_2 рекомендованим поштовим відправленням на вказану в кредитному договорі адресу, отже відправлене таким чином повідомлення вважається отриманим боржником.

Доводи апеляційної скарги щодо повного погашення заборгованості за договором відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3.2 Загальних умов кредитування, що є додатком до Кредитного договору №50005860 від 31 серпня 2012 року, сторони погоджуються, що Компанія має право визнати термін повернення Кредиту та Додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Кредитного договору, зокрема, у наступних випадках:

3.2.1. порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць;

3.2.3. порушення Позичальником зобов"язань зі страхування майна, переданого у забезпечення виконання зобов"язання майна (стаття 5.5).

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказав, зокрема, про порушення термінів сплати щомісячних платежів, а також порушення п.п. 5.5, 5.6 Договору щодо страхування майна та сплати страхових платежів.

З кредитного договору убачається, що кошти надані у валюті України, проте під час їх видачі встановлено еквівалент у доларах США та при поверненні кредиту сплата коштів відбувається з урахуванням встановленого еквіваленту.

Надані позивачем квитанції не спростовують даних розрахунку заборгованості, наданого відповідачем для вчинення виконавчого напису та не дають підстав для висновку про виконання зобов"язання у визначені договором строки та у повному обсязі відповідно до погоджених сторонами умов.

При цьому, квитанція від 10 вересня 2012 року на суму 117226,08 грн. у розрахунок не береться, оскільки сплата відбулась ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «АВТОСОЮЗ» як оплата за автомобіль за рахунок власних коштів.

Також не береться до уваги Прибутково-видатковий касовий ордер №190 від 14 квітня 2014 року на суму 3129,11 грн., оскільки не відображає інформації про отримувача коштів саме ТОВ «Порше Мобіліті».

Сплата коштів відповідно до квитанцій від 15 вересня 2014 року, 16 жовтня 2014 року, 24 листопада 2014 року, від 19 грудня 2014 року, що відбулось у період після якого визначено суму боргу у вимозі (05 вересня 2014 року) по дату вчинення виконавчого напису, не свідчить про спірність заборгованості, ураховуючи, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Виконавчий напис вчинено з урахуванням розрахунку зобов»язання станом на 05 вересня 2014 року, що відповідає вимозі вих.№50005860 від 05 вересня 2014 року. Проте ці платежі можуть бути враховані під час виконання виконавчого напису та зменшення відповідної суми.

Відтак, висновки суду щодо порушення процедури вчинення виконавчого напису, а саме вимог п.2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, а також неврахування частини платежів, є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст.376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. ст. 141, 382 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Порше Мобіліті" у рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору підлягає стягненню 704 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381 - 383, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (код ЄДРЮОФОПГФ 36422974, м.Київ, просп. Павла Тичини, 1-В) 704 грн. у рахунок відшкодування витрат на оплату судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 травня 2018 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

І.М. Вербова