Справа № 493/2188/18
Провадження № 2/493/981/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді БОДАШКО Л.І.,

за участю: секретаря ТИХОНОВОЇ Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті Одеської області , цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Балтської міської ради Балтського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій стверджує, що її батькові ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,61 га, кадастровий номер :01:001:0193, розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 009419.

14 травня 2015 року її батько помер і після його смерті вона поховала його і як спадкоємець за законом першої черги, прийняла спадщину батька, так як на момент його смерті проживала з ним разом. Інших спадкоємців, які б претендували на спадщину батька, немає. Нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як у неї відсутній оригінал державного акту на земельну ділянку. З вищезазначених причин вона не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку і за захистом своїх порушених прав вимушена звернутися до суду.

В судове засідання позивач не зявилася, однак направила заяву про розгляд справи у її відсутності, при цьому просили її позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Відповідач теж в судове засідання не зявився і направив суду клопотання про розгляд справи у відсутності його представника і не заперечує проти визнання за позивачем права н земельну ділянку в порядку спадкування.

Вивчивши матеріали справи, докази, які представлені учасниками справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі у звязку з наступним.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 009419 розміром 3,61 га, розташовану на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, право на неї мав ОСОБА_2

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ТП № 250039 ОСОБА_3 помер 14.05.2015 року.

Позивач є рідною донькою спадкодавця, про що свідчать свідоцтва про її народження серії І-ЖД № 032932, де в графі «батько» вказаний ОСОБА_2, а згідно свідоцтва про одруження серії І-ТП № 104392, позивач одружилася з ОСОБА_4 і прийняла його прізвище.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців), тому у даному випадку має відбутись перехід права власності на земельну ділянку від спадкодавця до позивача.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України визначено, що спадкування права на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст. 3 ЦК України у якості засад цивільного законодавства визнано неприпустимість позбавлення права власності, судовий захист цивільного права шляхом звернення до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав.

Статею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають рідні діти спадкодавця, отже, позивач, як рідна донька, є спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до довідки № 344 від 09.07.2018 року Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_3 останні пять років жив разом із донькою ОСОБА_1 у с. Межирічка Радомишльського району Житомирської області.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Позивач не відмовлялася від спадщини, тому вважається такою, що прийняла її.

Згідно ст.ст. 46, п.2 ч.1 ст. 49 Глави 7 Закону України «Про нотаріат» та у відповідності до п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації(за винятком земельної ділянки) нотаріус вимагає , крім правовстановлюючих документів, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У звязку з втратою чинності 15.10.2013 року Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22.06.2009 року № 325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 06.08.2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30.08.2010 року № 631, п.4.11., якою передбачалось, що новий державний акт (на імя спадкодавця) взамін зіпсованого, втраченого(пошкодженого) видається також свідоцтво на запит нотаріуса щодо витребування документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. На теперішній час, відповідно до ст.4 Закону України «Про нотаріат», отримати новий державний акт на право власності на земельну ділянку у разі смерті спадкодавця неможливо, тому позивач і не змогла отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, тому нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 20 від 22.12.1993 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно.

Таким чином, позивач не може реалізувати своє право на спадкування майна спадкодавця та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, як спадкоємець за законом першої черги, у відповідності до ст. 16 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст.ст. 16, 381, 386, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 13,81,82,258,259,263-268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Балтської міської ради Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, як за спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельну ділянку, розміром 3,61 га, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 009419, кадастровий № :01:001:0193,для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, право на яку раніше належало ОСОБА_2, померлому 14.05.2015 року.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Балтський районний суд Одеської області.

Суддя