ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3533/18 Справа № 214/2846/17 Суддя у 1-й інстанції - Чернова Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: приватний нотаріус Мазепа Наталія Миколаївна, ОСОБА_3

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2018 року, яке постановлено суддею Черновою Н.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В травні 2017 року ОСОБА_1, яка дії в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, звернулась з позовом до приватного нотаріуса Мазепи Н.М. та ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що з 12 листопада 1999 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_3, який розірвано за рішенням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 29 березня 2013 року.

В період перебування у шлюбі у них народилась дитина, донька - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач разом з донькою з 16 грудня 2003 року по вересень 2014 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Спірний будинок за вищевказаною адресою належав матері відповідача. 01 березня 2012 року ОСОБА_3 набув право власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті його матері.

Відповідач ОСОБА_3, після набуття права власності на домоволодіння, завірив позивача про те, що вказаний будинок буде передано у власність їх спільної доньки, натомість позивач не подавала на аліменти на утримання доньки, та зобов'язалась сплачувати комунальні послуги.

Позивач після розірвання шлюбу продовжувала періодично проживати АДРЕСА_1, оскільки тимчасово працювала на території Російської Федерації. Вона вимушена була працювати так як самостійно утримувала доньку та сплачувала комунальні послуги. Заочним рішнням Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 15 вересня 2014 року ОСОБА_1 було визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідач ОСОБА_3 навмисно приховав факт проживання неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3 при відчуженні домоволодіння по АДРЕСА_1, звернувся до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Мазепа Н.М. Для оформлення договору купівлі - продажу спірного домоволодіння приватний нотаріус Мазепа Н.М. використала довідку №122 від 04 листопада 2014 року, яка видана головою вуличного комітету №3 ОСОБА_7 згідно якої зареєстровані особи відсутні.

На думку позивача, приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Мазепа Н.М. при посвідченні договору купівлі-продажу нерухомості домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 допущено порушення діючого законодавства, а саме не витребувана довідка про склад сім'ї продавця ОСОБА_3 по формі №3.

Таким чином, відповідачі приватний нотаріус Мазепа Н.М. та ОСОБА_3, який є батьком дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, допустили порушення законних прав неповнолітньої дитини при вчиненні дій, правочину по відчуження майна будинку АДРЕСА_1.

На підставі наведеного вище позивач просила суд стягнути на свою користь з приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепа Наталії Миколаївни та ОСОБА_3, з кожного, моральну шкоду у розмірі по 75 000 гривень.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 25 липня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог. Зокрема посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_7 яка пояснила, що ОСОБА_3 просив її, як голову вуличного комітету, надати довідку про склад сім'ї, щоб в ній не було зазначено даних про доньку, так як попередня довідка незаконна.

Суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги довідку, видану квартальним уповноваженим № 109 від 26.06.2014 року, відповідно до якої в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1, але не проживає, і має неповнолітню дочку.

Крім того позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги як доказ довідку №3455 від 17.02.2017 року, яка видана виконавчим комітетом Покровської районної у міст ради про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, оскільки остання була змушена зареєструвати місце свого проживання з метою отримання паспорту.

Відзиви на апеляційну скаргу не подавались.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_3 01 березня 2012 року, в порядку спадкування за законом після смерті його матері, набув право власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про народження виданого Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони по справі. (а.с.9)

Відповідно до довідки №109 від 26.06.2014 року, виданої головою вуличного комітету №3 ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_3 власник будинку АДРЕСА_1 і має склад сім'ї: ОСОБА_1, зареєстрована в НОМЕР_1, але не проживає і має неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.11)

Відповідно до довідки № 122 від 04 листопада 2014 року, виданої головою вуличного комітету №3 ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1, на час видання довідки, ніхто не зареєстрований і не проживає. (а.с.10)

Довідкою про реєстрацію місця проживання №3455 від 17.02.2017 року, виданою виконавчим комітетом Покровської районної у міст ради встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2. (а.с.71)

Спір між сторонами виник з приводу вчинення, на думку позивача, відповідачами неправомірних дій відносно її доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів спричинення відповідачами моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

За загальним правилом у деліктних правовідносинах, встановлених статтею 1166 ЦК України, - цивільна відповідальність за завдану майнову чи моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових: неправомірність дій заподіювача шкоди; негативний наслідок таких дій (шкода); причинний зв'язок між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою; а також вина особи, яка завдала шкоду.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Підстави для покладення на нотаріуса відповідальності за шкоду внаслідок його дій передбачені статтею 27 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до ч.1 ст. 27 ЗУ «Про нотаріат» шкода, заподіяна особі внаслідок незаконних дій або недбалості приватного нотаріуса, відшкодовується в повному розмірі;

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону - нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії: - подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов'язаного із вчиненням нотаріальної дії; подала недійсні та/або підроблені документи; не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

Тобто, для покладення на нотаріуса відповідальності за шкоду внаслідок його дій, має бути встановленою сукупність таких обставин: незаконність або недбалість в діях нотаріуса; відсутність підстав для звільнення його від відповідності, передбачених у ч.2 ст.27 Закону; настання шкоди для особи і наслідковий зв'язок між такими діями нотаріуса і шкодою (шкода як наслідок).

При вчиненні такої нотаріальної дії як посвідчення правочину, нотаріус повинен діяти у відповідності до Закону України «Про нотаріат» (далі- Закону) і до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (далі за текстом - Порядку).

Тому, на думку колегії суддів, при розгляді даної цивільної справи, суд першої інстанції вірно виходив з необхідності встановлення підстав, які передбачені статтею 27 Закону «Про нотаріат» для покладення на нотаріуса майнової відповідальності, і чи діяв нотаріус у відповідності до вимог Закону «Про нотаріат» та у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій в України, а, також, відповідно до загальних правил, що регулюють питання відшкодування шкоди.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що при вчиненні нотаріальних дій приватним нотаріусом Мазепою Н.М., було дотримано вимоги законодавства, пов'язаного з дотриманням порядку вчинення нотаріальних дій з метою перевірки відсутності прав малолітніх та неповнолітніх дітей, недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на користування відчуженими житловим будинком, квартирою, кімнатою або їх частиною, згідно яких нотаріус вимагає подачі йому довідки про склад сім'ї житлово-експлуатаційної організації, квартального комітету або іншого уповноваженого органу з питань реєстрації місця проживання. Всі необхідні документи для вчинення нотаріальних дій були надані відповідачем ОСОБА_3 і в силу положень ст.27 ЗУ «Про нотаріат» він має нести відповідальність за їх достовірність і наявність при вчиненні нотаріальної дії.

Так як на момент вчинення нотаріальної дії ОСОБА_3 подав довідку, яка вказує на той факт, що на момент вчинення правочину у будинку АДРЕСА_1 ніхто не проживав та не був зареєстрований, дії приватного нотаріуса Мазепи Н.М. не можуть бути визнані протиправними та такими, що суперечать вимогам Закону України «Про нотаріат», у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позову позивача та стягнення з приватного нотаріуса Мазепи Н.М. моральної шкоди.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Крім того слід зауважити, що доказів того факту, що позивач та її неповнолітня дитина проживала у будинку на момент вчинення правочину, позивачем не надано.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях відповідача ОСОБА_3 відсутні протиправності діяння чи бездіяльності, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини відповідача в заподіянні моральної шкоди, оскільки, матеріалами справи не встановлено, та позивачем по справі не доведено, що неповнолітня дочка сторін по справі ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, була зареєстрована в АДРЕСА_1, оскільки, відповідно довідки № 109 від 26.06.2014 року виданої головою вуличного комітету №3 ОСОБА_7 ОСОБА_3 - власник будинку АДРЕСА_1 має склад сім'ї: ОСОБА_1, яка зареєстрована в НОМЕР_1, але не проживає і має неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.11) Таким чином, матеріали справи не містять відомостей про реєстрацію неповнолітньої ОСОБА_4 в спірному домоволодінні та доказів фактичного її проживання в ньому, у зв'язку з чим права останньої не порушено.

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду та задоволення позовних вимог позивача доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення свідка ОСОБА_7 яка пояснила, що ОСОБА_3 просив її, як голову вуличного комітету, надати довідку про склад сім'ї, щоб в ній не було зазначено даних про доньку, так як попередня довідка незаконна, оскільки, як зазначено вище, відповідно довідки № 109 від 26.06.2014 року, виданої головою вуличного комітету №3 ОСОБА_7 ОСОБА_3 - власник будинку АДРЕСА_1 має склад сім'ї: ОСОБА_1, яка зареєстрована в НОМЕР_1, але не проживає і має неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказана довідка не може бути доказом протиправних дій відповідачів по справі, оскільки з неї не слідує, що неповнолітня ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала у спірному домоволодінні.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає безпідставними та недоведеними посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги довідку, видану квартальним уповноваженим № 109 від 26.06.2014 року, відповідно до якої в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1, але не проживає, і має неповнолітню дочку.

Не приймає до уваги колегія суддів доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції безпідставно прийняв до уваги, як доказ, довідку № 3455 від 17.02.2017 року, яка видана виконавчим комітетом Покровської районної у міст ради про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, оскільки факт реєстрації ОСОБА_4 за цією адресою з метою отримання паспорту не підтверджено належними та допустимими доказами по справі.

Отже, встановивши, що позивачем по справі не надано належних та допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення відповідачами неправомірних дій відносно доньки позивача - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2018- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне рішення суду складено 10 грудня 2018 року.

Головуючий:

Судді: