Номер справи 623/1320/18
Номер провадження 2-к/623/1/2018
УХВАЛА

іменем України

22 травня 2018 року суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області Гуренко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Головного територіального управління юстиції у Харківській про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку Раменського міського суду Московської області Російської Федерації від 23 січня 2018 року в частині стягнення коштів з ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

До Ізюмського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання Головного територіального управління юстиції у Харківській про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку Раменського міського суду Московської області Російської Федерації від 23 січня 2018 року в частині стягнення коштів з ОСОБА_1.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд прийшов до наступного.

В пункті 5.5 Розділу 5 Інструкції зазначено, що розгляд іноземного клопотання здійснюється згідно з Цивільним процесуальним кодексом України, а стосовно рішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу - із Законом України "Про міжнародний комерційний арбітраж". У разі, якщо міжнародний договір містить інші норми, застосовуються положення міжнародного договору.

Нормою статті 462 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

В частині 1 статті 465 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або відповідно до міжнародного договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пленум Верховного Суду України у п.1 своєї на території України Постанови № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» від 24 грудня 1999 року розяснив, що розгляд судами клопотань про визнання і виконання рішень іноземних судів є особливою формою взаємної правової допомоги, яка надається Україною та іншими державами учасницями відповідних міжнародних договорів.

Згідно ст.466 ЦПК України, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити: 1) імя (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження; 2) імя (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні; 3) мотиви подання клопотання.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Визнання рішень судів Російської Федерації на території України проводиться на підставі Мінської Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 22.01.1993, ратифіковану Законом України № 240/94-ВР ( 240/94-ВР ) від 10.11.94.

Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року зазначено, що клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

До клопотання додаються: а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення; б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена; в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання; г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Згідно п. 5.3 Розділу 5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до частини 1 статті 464 цього Кодексу, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника. Якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України, або його місце проживання (перебування) чи місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 ЦПК про надходження клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду суд у пятиденний строк письмово повідомляє боржника і пропонує йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Вироком Раменського міського суду Московської області Російської Федерації від 23 січня 2018 року ОСОБА_1 призначено покарання в вигляді 8 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму, та не зазначено, в якій саме.

Відповідно до частини 4 статті 466 ЦПК України, суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених Главою 1 Розділу 9 ЦПК України, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 258, 260, 261, 462-467 ЦПК України, Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54,

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного територіального управління юстиції у Харківській про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України вироку Раменського міського суду Московської області Російської Федерації від 23 січня 2018 року в частині стягнення коштів з ОСОБА_1 - залишити без розгляду та повернути клопотання разом з документами, що додані до нього особі, яка його подала.

Розяснити, що повернення клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для його повернення.

З Текстом ухвали можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя М.О. Гуренко