Головуючий суду 1 інстанції - Грибанова Л.О.
Доповідач -Карташов О.Ю.
Справа № 415/1579/18
Провадження № 22-ц/810/238/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Карташов О.Ю.

судді Дронська І.О., Стахова Н.В.

за участю секретаря судового засідання Єгорової О.П.

учасники справи:

заявник - стягувач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП»

представники заявника - стягувача - ОСОБА_2, ОСОБА_3

боржник - ОСОБА_4

заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу

ОСОБА_4

на ухвалу

Лисичанського міського суду Луганської області від 29 травня 2018 року, постановленої у складі судді Грибанової Л.О. в залі судових засідань Лисичанського міського суду Луганської області у м. Лисичанськ

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим написом № 537, який видано 29.07.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за Кредитним договором № R3В від 28.03.2013 року в розмірі 262 357,98 грн., заінтересована особа Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»

ВСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» звернулося до Лисичанського міського суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні за виконавчим написом № 537, який видано 29.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за Кредитним договором № R3В від 28.03.2013 року в розмірі 262 357,98 грн., шляхом звернення стягнення на транспортний засіб марки NISSAN, модель PATHFAINDERCIVІC, рік випуску 2012, кузов НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, а саме змінити - ПАТ «ВТБ Банк» на нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП».

Зазначав, що ПАТ «ВТБ Банк» є стягувачем у виконавчому провадженні, проте на підставі договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220118нв, відступив право вимоги за кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП».

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 29 травня 2018 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» задоволено.

Замінено сторону у виконавчому провадженні - стягувача з ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» за виконавчим написом нотаріуса № 537, який видано 29.07.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голій Л.І. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за Кредитним договором № R3В від 28.03.2013 року в розмірі 262 357,98 грн., шляхом звернення стягнення на транспортний засіб марки NISSAN, моделі, PATHFAINDERCIVIC, рік випуску 2012, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), внаслідок, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана. Таким чином, до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» перейшли усі права ПАТ «ВТБ Банк» щодо права вимоги до боржника за кредитним договором укладеним із ОСОБА_4 28.03.2013 року № R3В.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просила скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Підстави апеляційного оскарження обґрунтовано тим, що ПАТ «ВТБ Банк» не ліквідоване, не перебуває в процесі припинення. Отже, ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», не є правонаступником ПАТ «ВТБ Банк», а лише уклало договір відступлення право вимоги, що є різними поняттями та правовими категоріями.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» просило залишити без зміни ухвалу суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що суд дотримався вимог закону при розгляді заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, а постановлена ухвала відповідає правовим позиціям Верховного Суду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.01.2018 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 220118нв, відповідно до умов якого ПАТ «ВТБ Банк» відступило ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги за Кредитним договором № R3В від 28.032013 року.

Відповідно до Договору відступлення прав вимоги, за договором застави № 220118аз посвідченого 22.01.2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. за реєстровим № 21, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП», ПАТ «ВТБ Банк» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» права вимоги за Договором застави № R3В від 28.03.2013 року посвідчений Тупицькою Ю.Ю. приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстровим № 94, згідно якого в якості забезпечення Кредитного договору № R3В від 28.03.2013 року ОСОБА_4 передала в заставу автомобіль марки NISSAN, модель PATHFAINDERCIVIC, рік випуску 2012, кузов № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

За приписами цивільного законодавства підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), при цьому, згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором (ст. 1077 ЦК України).

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Наявність виконавчого напису нотаріуса про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання виконавчого напису нотаріуса не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі зокрема виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до першої та другої частин статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Таким чином, сторона у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса підлягає заміні на підставі частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» та частини 1 статті 442 ЦПК України, що спростовує доводи касаційної скарги про неможливість застосування вказаних норм права до спірних правовідносин.

Згідно з позицією Верховного суду України в справі № 6-122цс13 виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України(попередня редакція), ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» (в чинній редакції на момент постановлення Верховним Судом України вказаної постанови) заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23 січня 2018 року в справі № 487/5205/16-ц та в постанові від 25 квітня 2018 року в справі № 2-н-148/09, зазначив, що по своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Колегія суддів також звертає увагу на те, що виконання судового рішення це заключний етап юрисдикційної діяльності, без належної реалізації якої втрачається сенс попередньої діяльності суду та інших органів, які уповноважені на здійснення захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних, юридичних осіб, територіальних громад та держави та яким завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб шляхом їх фактичної реалізації у спосіб та в порядку, визначених Конституцією України та законами України.

Крім того, забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» чітко встановив, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов'язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя.

Право ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНАНС ГРУП» на отримання від ОСОБА_4 грошових коштів не заперечується, для такого права у національному законодавстві України існує достатнє підґрунтя, у зв'язку із чим законне сподівання «нового» кредитора у зобов'язанні на отримання таких коштів (майна) від боржника захищається, крім іншого, і статтею 1 Першого протоколу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 29 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий

Судді: