22.05.2018 227/1839/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2018 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючої судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Добропільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, у якій просив встановити факт смерті 02 листопада 2017 року в м. Торез Донецька область ОСОБА_2, яка народилась 18 грудня 1930 року в с. Куйбишево М-Курганського району Ростовської області. Заява мотивована тим, що дружина заявника померла на території проведення антитерористичної операції, а тому він позбавлений можливості зареєструвати факт смерті особи іншим чином.

Заявник ОСОБА_1 в відкрите судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник заінтересованої особи Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій областів судове засідання не з'явився, від них надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання відповідно до ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на наступне.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до листа Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану № 15.31-5/1909 від 22.05.2018 року, актового запису про смерть ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - не виявлено.

Згідно свідоцтва про смерть, виданого на непідконтрольній території України Донецької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 02 листопада 2017 року в м. Торез Донецька область, про що зроблений відповідний запис (а.с.8).

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 109 від 02 листопада 2017 року, ОСОБА_2 померла 02 листопада 2017 року за адресою місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до довідки про причину смерті від 02 листопада 2017 року ОСОБА_2 померла 02 листопада 2017 року, причина смерті хронічна недостатність мозкового кровообігу, церебральний атеросклероз (а.с.9).

Оцінюючи усі додані документи як докази у даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися. Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов'язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Застосовуючи зазначені міжнародні стандарти до цієї справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76 - 83, 223, 259, 265, 267, 268, 293, 294, 317, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: Донецька область, м. Добропілля, вул. Московська, 23) задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) 02 листопада 2017 року в м. Торез Донецька область, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати заявнику негайно після проголошення та направити до Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для державної реєстрації смерті особи.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його оголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складений 22 травня 2018 року.

Головуюча суддя В.М. Любчик

22.05.2018