СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2-в/759/17/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,

секретаря судового засідання Чернишук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві копії матеріалів касаційного провадження №61-23655ск18 у справі №101/250/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, направлені за ухвалою Верховного Суду від 25.07.2018 для вирішення питання про відновлення втраченого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №101/250/13-ц провадження №61-23655ск18, направлено до Апеляційного суду м. Києва копії матеріалів касаційного провадження у справі №101/250/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Ухвала Верховного Суду від 25.07.2018 мотивована тим, що у січні 2014 р. ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4 подали до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.02.2014 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою в зазначеній справі та витребувано з Алуштинського міського суду Автономної Респібліки Крим справу №101/250/13-ц.

Касаційну скаргу із доданими до неї матеріалами у справі №101/250/13-ц.. передано до Верховного Суду.

Станом на 25.07.2018 через тимчасову окупацію частини території України справа на адресу суду касаційної інстанції не недійшла, що унеможливлює її розгляд у касаційному порядку Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду.

Законом України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на території України» (далі - Закон № 1207-VII) територію Автономної Республіки Крим визнано тимчасово окупованою територією.

З огляду на обставини, за яких територія Автономної Республіки Крим законодавчо визнана тимчасово окупованою територією України, а також зважаючи на тривалий термін ненадходження витребуваної справи до суду касаційної інстанції, є підстави вважати, що судове провадження у зазначеній справі втрачене.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 1207-VII у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам. Зокрема, передбачено, що розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюється місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Враховуючи, що судом, який розглядав справу як суд першої інстанції є Алуштинський міський суд Автономної Респібліки Крим, який на цей час не здійснює правосуддя, то повноваження щодо відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі покладається на місцевий загальний суд міста Києва, що має бути визначений Апеляційним судом міста Києва.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.08.2018 підсудність розгляду питання про відновлення втраченого судового провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, визначено Святошинському районному суду м. Києва (а.с. 15).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 317.08.2018 матеріали касаційного провадження, направлені за ухвалою Верховного Суду від 25.07.2018 для вирішення питання про відновлення втраченого провадження, прийнято до провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 17).

Сторони у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом подання оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 19-22).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, передбачене п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Тому виконання рішення суду повинно розглядатись як невід'ємна частина судового процесу в розумінні ст.6 конвенції (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97, «Брумареску проти Румунії» від 28.11.99, «Бакай та інші проти України» від 9.11.2004).

Однією з гарантій забезпечення права на судовий захист у цивільному судочинстві є існування на законодавчому рівні інституту цивільного процесуального права - відновлення втраченого судового провадження. Застосування цього процесуального механізму в разі втрати повністю або частково судового провадження забезпечує можливість реалізації усіх складових права на судовий захист, яке не обмежується лише вирішенням справи судом, а охоплює також право на оскарження судового рішення та виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 Цивільного процесуального кодексу України, втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно зі ст. 494 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

У разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз'яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Судом встановлено, що матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди знаходяться Алуштинському міському суді Автономної Респібліки Крим і не можуть бути надані на розгляд до Верховного Суду для розгляду касаційної скарги по суті з об'єктивних причин, а саме, у зв'язку із неможливістю судом здійснення правосуддя з огляду на тимчасову окупацію території Автономної Республіки Крим.

При цьому, матеріали справи, які надіслані Верховним Судом для вирішення питання про відновлення втраченого провадження, містять лише копію рішення Алуштинського міського суду Автономної Респібліки Крим, та в судове засідання при вирішенні питання про відновлення втраченого провадження суду не надано жодних доказів, дані яких могли б бути досліджені судом задля встановлення змісту відновленого рішення, тому суд позбавлений можливості навести свої висновки щодо досліджених судом доказів та вчинених ним процесуальних дій в межах втраченого провадження, - що, відповідно, є підставою для відмови у відновленні втраченого провадження.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 258-261, 489, 494 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у відновленні втраченого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Відмова у відновленні втраченого провадження не позбавляє сторони права повторно звернутись до суду з даного питання у разі наявності необхідних документів.

Копію ухвали надіслати до відома сторін та Верховному Суду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В. Ул'янвоська

Повний текст судового рішення складено 03.10.2018.