АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3264/18 Справа № 191/214/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Свистунова О.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Синельниквського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,

В С Т А Н О В И Л А:

В порядку п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно п.9 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2017 року позивач звернулась до Синельниквського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, які в подальшому уточнила та просила стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати народження дитини (28.10.2015 р.) до досягнення нею повноліття та на її утримання в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця до досягнення сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, починаючи з дати його народження, допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів з відповідача у межах суми платежу за один місяць.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. В свою чергу відповідач ОСОБА_3, з дня народження сина (28.10.2015 року) участі у вихованні та утриманні дитини не здійснює. Дитина від самого народження проживає з матір'ю та знаходиться на повному її матеріальному забезпеченні. Відповідач за весь цей час жодного разу не спілкувався с сином, навіть не проявляв інтересу до такого спілкування та виховання своєї дитини. Жодних коштів на утримання сина не надав. Також, відповідач від часу народження сина жодного разу не намагався отримати інформації щодо стану його здоров'я. Відповідач є працездатним, відтак має можливості для утримання себе та свого сина, інших осіб на утриманні, зокрема неповнолітніх дітей, відповідач не має. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язку утримувати свою дитину, а саме: відмовляється добровільно надавати кошти на його (сина) утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. Крім того, відповідач ухиляється і від її утримання, чим порушує її права, передбаченні ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, якими передбачено, що дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Рішенням Синельниквського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 28.10.2033 року.

Стягнення провадити з 19.01.2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_3, який народився 29 вересня 1982 року, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, трирічного віку, тобто до 28.10.2018 року.

Стягнення провадити з 22.01.2018 року.

Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави в особі : Стягувач: Державна судова адміністрація України, Отримувач коштів : ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код за , Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код банку отримувача: 820019, Рахунок отримувача 0001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, судовий збір в розмірі 1344 грн. 80 копійок.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вказане рішення скасуванню з ухваленням нового рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія І-КИ № 297337, 22 листопада 2014 року зареєструвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, актовий запис №2. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу : «Архипенко» (а.с.4).

Свідоцтвом про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, серія І-КИ № 572880, актовий запис № 8 підтверджено, що його батьками є сторони по справі (а.с.3).

Довідкою в.о. старости Вільнянського старостинського окрогу №3 Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області № 40 від 22.01.2018 року підтверджено, що ОСОБА_2, проживає та зареєстрована в Синельниківському районі, с. Новоолексіївка, вул. Квітнева, 36, разом з нею від народження проживає неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та знаходиться на її утриманні (а.с.74).

Згідно довідки №103 Синельниківського ПМСД відповідач ОСОБА_3 знаходиться на Д/обліку та має ознаки стійкої втрати працездатності (а.с.73).

Колегія вважає, що суд першої інстанції, мотивуючи підстави часткового задоволення позовних вмог в частині стягнення аліментів на утримання дитини зайво посилався на норми СК у редакції від 09.11.2016 року, оскільки, позивачем в ході розгляду справи, 22.01.2018 року (а.с.69-71) було уточнено позовні вимоги, з урахуванням змін до СК в редакції від 08.07.2017 року, які були прийняті судом до розгляду, але при вирішенні спору у даній частині вимог не взяті до уваги.

Відповідно до правил ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Крім того, згідно ч.ч. 1,2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тобто, законодавством визначено виключне право стягувача аліментів обирати спосіб, у який аліменти мають бути присуджені.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання.

Однак, суд першої інстанції не врахував вимоги чинного законодавства на момент звернення позивача до суду з уточненими позовними вимогами та ухвалив рішення, яким вийшов за межі заявлених вимог.

У звязку з чим, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення способу та розміру стягнення аліментів на утримання дитини підлягає скасуванню з постановленням у скасованій частині нового рішення.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, колегія суддів враховує матеріальне становище відповідача, який офіційно не працює, хоча є працездатним, стан його здоров'я, матеріальне становище позивача, яка офіційних доходів не має та стан здоров'я дитини, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повнолітнього віку, тобто до 28.10.2033 року.

Колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги щодо необхідності задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, саме в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст.80Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу ( ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України).

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини до досягненням сином ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд першої інстанції правильно врахував працездатність відповідача та позивача, їх матеріальне становище, стан їх здоров'я, а тому прийшов до правильного висновку щодо стягнення з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення аліментів на утримання дитини та ухвалити у скасованій частині нове рішення. В іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Синельниквського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року скасувати в частині стягнення аліментів на утримання дитини та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3, 29 вересня 1982 року, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 28.10.2033 року.

В іншій частині рішення Синельниквського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

ОСОБА_7