Справа № 541/1331/18
Номер провадження 2/541/796/2018
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 листопада 2018 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Городівського О. А.,

за участю секретаря судового засідання - Пащенка Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Попівської сільської ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (паю) в порядку спадкування,-

установив:

20 червня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою.

На підтвердження позовних вимог посилаються на те, що після смерті їх батька - ОСОБА_3 відкрилася спадщина, зокрема право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Перемога», площею 2,69 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Позивачі в установленому законом порядку прийняли спадщину, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезгадану земельну частку (пай) після їм було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прохали суд визнати за кожним з позивачів право на земельну частку (пай) площею 1,345 гектарів на території Попівської сільської ради Миргородського району.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 липня 2018 року відкрито провадження у справі (а.с.31-32).

У встановлений судом строк, відповідач відзив не подав.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник позивачів за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суд подала заяву в якій виклала прохання провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав вказаних в позові.

Представник відповідача - Попівської сільська рада Миргородського району Полтавської області, в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести судове засідання без його участі у вирішенні спору покладається на розсуд суду.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Внаслідок його смерті відкрилась спадщина, зокрема, на земельну частку (пай) площею 2,69 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області.

За свого життя ОСОБА_3 заповіт не склав.

Позивач в установленому законом порядку звернулися до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезгадану земельну частку (пай), однак їм було відмовлено, по причині відсутності правовстановлюючого документу (а.с.7).

Згідно з нормами ст. 25 Закону України "Про сільськогосподарську кооперацію" та ст. 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадкування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України то до неї підлягають застосуванню положення ЦК УРСР(1963р.).

У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР 1963 р., місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч.1 ст. 17 ЦК УРСР 1963 р, місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.

У відповідності до ч.1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 р, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ч.2 ст. 548 ЦК УРСР 1963 р., прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963р.) є спадкоємцями за законом після ОСОБА_3 та прийняли спадщину відповідно до ст. 549 цього Кодексу. Згідно зі ст.548 ЦК УРСР(1963р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 успадкували в рівних частинах, у встановленому законом порядку право на спірну земельну частку (пай), із земель колишнього КСП «Перемога», площею 2,69 умовних кадастрових гектар, розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, право на отримання якої мав ОСОБА_3, на підставі сертифікату серія НОМЕР_3 від 22.02.1998 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначається, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на землю, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на земельну ділянку.

Задовольняючи позов частково,суд виходить з того, що у відповідності до ст.125ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець за життя не набув право власності на земельну ділянку із земель колишнього КСП «Перемога», що розташовані на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Тож, у склад спадщини входить лише майнове право на земельну частку (пай). Вимога позивачів про визнання за кожним із них права на земельну частку (пай) в розмірі 1,345 га не ґрунтується на законі, оскільки дана земельна ділянка ще не є сформованою в розумінні ст. 79-1 Земельного кодексу України.

За таких умов, суд дійшов висновку про необхідність визнання права кожного з позивачів на ? земельної частки (паю), право на отримання якої мав померлий ОСОБА_3 відповідно до сертифікату серії НОМЕР_3, виданого 22.02.1998 року та зареєстрованого за №74.

В звязку з тим, що позивачі не заявляють вимог про стягнення з відповідача на їх користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР(1963р), 13,141, 263, 268, 354 ЦПК України,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, (адреса: АДРЕСА_1, 38100) в порядку спадкування за законом право на 1/2 земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Перемога», площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, право на отримання якої він мав на підставі сертифікату серії НОМЕР_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП - НОМЕР_2, (адреса: с. Попівка, Полтавська обл., 37600) в порядку спадкування за законом право на 1/2 земельної частки (паю) із земель колишнього КСП «Перемога», площею 2,69 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Попівської сільської ради Миргородського району, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3, право на отримання якої він мав на підставі сертифікату серії НОМЕР_3.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський