Справа № 464/197/18 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/709/18 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м.Львів

Колегія суддів Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Приколоти Т.І.

суддів: Мікуш Ю.Р., Павлишина О.Ф.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 9 січня 2018 року, за заявою ОСОБА_4 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», ОСОБА_3, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. про визнання недійсними договору купівлі-продажу предмета іпотеки,-

встановила:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ТзОВ «Факторингова компанія «Омега», ОСОБА_3, приватного нотаріуса ЛМНО Барбуляк Х.М., в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу предмета іпотеки, а саме, квартири АДРЕСА_1 у відповідності до ст.38 Закону України «Про іпотеку» від 7 листопада 2014 року, що укладений між ТзОВ «Факторингова компанія «Омега» та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Барбуляк Х.М., зареєстрованого в реєстрі за №3997.

Позивач, разом з позовом, подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 9 січня 2018 рокузаяву задоволено.

Ухвалено накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та заборонити йому вчиняти дії щодо відчуження вказаної квартири.

Ухвалу суду оскаржує ОСОБА_3 В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви. Зазначає, що судом накладено арешт на житло, яке перебуває під арештом з 5 листопада 2015 року, тому відсутні будь-які загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Встановлено, що позивач звернулася до суду з позовом про визнання правочину удаваним та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини у зв»язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності та інші відомості, необхідній для забезпечення позову.

Згідно роз»яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв»язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3

Судом встановлено, що вид забезпечення позову, який просить застосувати позивач - накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, відповідає заявленим позовним вимогам та положенням ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3, суд першої інстанції вірно виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову щодо накладення арешту на майно, яке є предметом спору, може утруднити виконання рішення по справі, між сторонами існує спір.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Оскаржуване судове рішення прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись: п.2 ч.1 ст.374, ст.ст. 376, 381-384, 388-391 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Залишити ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 9 січня 2018 рок без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текс постанови складено 17 травня 2018 року.

Головуючий

Судді