Дата документу 17.05.2018
Справа № 334/2019/18
Провадження № 2/334/2414/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Козлової Н.Ю.,

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

в с т а н о в и в :

Позивач, звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 04.04.2011 року між ним та ОСОБА_3 був укладений договір оренди квартири з правом викупу, щодо квартири №67 розташованої за адресою АДРЕСА_1

ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, єдиним спадкоємцем після його смерті є ОСОБА_2, син померлого.

Позивач виконав умови п. 5.3 Договору, а саме сплатив орендні платежі в повному об'ємі у розмірі 130000,00 гривень, 31.12.2017 року відповідно до п. 9.1 Договору сплив термін його дії, але спадкоємець ОСОБА_2 відмовився передати у власність квартиру АДРЕСА_1, тому позивач просить суд визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 у судовому порядку.

Представник позивача за дорученням - ОСОБА_4 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру НОМЕР_2 розташовану за адресою АДРЕСА_1

Представник відповідача - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі,

Суд, у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, вважає можливим провести розгляд справи ту ухвалити рішення, у підготовчому судовому засіданні у зв'язку з визнанням позову відповідачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 04.04.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір оренди квартири з правом викупу, щодо квартири №67 розташованої за адресою АДРЕСА_1

Квартира НОМЕР_2 розташована за адресою АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 на праві приватної власності, яке було зареєстровано в встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житло № 347 від 24.01.2007 року видане Ленінською районною адміністрацією Запорізької міської ради та договору дарування від 29.03.2011 року зареєстрованого в реєстрі за номером 708.

Відповідно до п. 5.3 вищезазначеного Договору сторони погодились, що орендодавець, тобто ОСОБА_3 зобов'язується передати орендареві, тобто ОСОБА_1 квартиру НОМЕР_2 розташовану за адресою АДРЕСА_1 після здійснення ним всіх платежів в розмірі 130000,00 гривень та після закінчення терміну дії договору. Відповідно до пункту 9.1 Договору термін його дії було встановлено до 31.12.2017 року.

Позивач виконував умови Договору та сплачував необхідні орендні платежі в строки та в розмірах, які обумовленні п. 3.1 та п. 3.2 Договору.

ОСОБА_3, тобто орендодавець за Договором, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 15.01.2016 року виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції.

Приватним нотаріусом ОСОБА_6 18.01.2016 року була відкрита спадкова справа, щодо спадкодавця ОСОБА_3, за номером у спадковому реєстрі 58470723, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42694050 від 18.01.2016 року.

Спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є його син ОСОБА_2, що підтверджується копією спадкової справи №2/2016, заведеної після смерті ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_3, первісного орендодавця, ОСОБА_1, відповідно до умов п. 1.8 Договору, продовжував виконувати зобов'язання щодо сплати орендних платежів в строки та в розмірах, які обумовлені в п. 3.1 та п. 3.2 Договору, перед новим орендодавцем ОСОБА_2

ОСОБА_1 виконав умови п. 5.3 Договору, а саме сплатив орендні платежі в повному об'ємі та у строки передбачені п. 3.1. та п. 3.2 Договору, 31.12.2017 року відповідно до п. 9.1 Договору сплив термін Договору, але спадкоємець ОСОБА_2 відмовився передати у власність квартиру АДРЕСА_1, що стало причиною звернення до суду.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, прав та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки позивач у повному обсязі виконав умови договору оренди квартири з правом викупу, щодо квартири №67 розташованої за адресою м. Запоріжжя вул. Одеська буд. № 5 / вул. Басейна буд. № 6 від 04.04.2011 року, що визнається відповідачем.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 223, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати право власності на квартиру №67, розташовану за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 58,87 кв.м., жила 37.7 кв.м., підсобна 20,2 кв.м. за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2).

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 17 травня 2018 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.