Справа № 651/179/18
Провадження № 2/651/76/18
Р І Ш Е Н Н Я

і м ' я м У к р а ї н и

21.05.2018 року смт. Верхній Рогачик

Верхньорогачицький районний суд

Херсонської області в складі:

судді ЗАГРУННОГО В.Г.

секретаря БЕДЮХ А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Верхньорогачицького районного суду Херсонської області в смт.Верхній Рогачик матеріали цивільної справи № 651/179/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з наступних підстав.

10.01.1998 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований Верхньорогачицьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2. Від подружнього життя мають двох дітей повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка навчається в Херсонському базовому медичному коледжі (м. Херсон) та малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає разом з позивачем.

Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Вони стали зовсім чужими людьми та втратили почуття поваги та довіри одне до одного. Можливості зберегти сімю немає. Подружні відносини між ними фактично припинилися з вересня 2017 року. З цього часу спільне господарство не ведуть, проживають окремо, майже не спілкуються, спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає.

Вважаю, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача та інтересам їх спільної з відповідачем дитини.

Питання щодо подальшого проживання дитини та її утримання між ними вирішено.

На примирення не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб.

Просить суд розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1ю Миколаївною, та ОСОБА_2, який зареєстрований 10 січня 1998 року Верхньорогачицьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2. Стягнути з відповідача на її користь витрати, понесені нею при сплаті судового збору. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «Сторчеус».

Ухвалою від 24.04.2018 року провадження у справі після усунення недоліків відкрито та призначено до підготовчого засідання за правилами загального позовного провадження на 10.00 годину 21.05.2018 року.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не зявилася, але подала заяву, якою просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Також просила суд визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України (а.с. 33).

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не зявився, але подав заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Також просив суд визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України (а.с. 30).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, прийнявши до уваги клопотання сторін, вважає можливим його задовольнити, визнати докази по справі такими, що не підлягають доказуванню на підставі ст. 82 ЦПК України, оскільки обставини визнані сторонами і заперечень проти заявлених позовних вимог в учасників процесу немає.

У відповідності до ч.1 ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

За правилами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Як вбачається із п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У ст. 17 Закону України №3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Так, ч.1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Таким чином, приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 352,40 грн., а відтак на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених нею при сплаті судового збору підлягає частковому задоволенню, оскільки з відповідача на користь позивача підлягає стягненню лише 50 відсотків від суми сплаченого судового збору, а саме 352 грн. 40 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 5, 10, 12, 13, 76, 82, 141, 142, 200, 264, 265, 279, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1ю Миколаївною, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який зареєстрований 10.01.1998 року Верхньорогачицьким відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 2.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище «Сторчеус».

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову 04.04.2018 року згідно квитанції №0.0..1 на р/р 0091, МФО 852010, в ГУ ДКСУ у Херсонській області, що становить 352 грн. 40 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків витрат, понесених нею при сплаті судового збору, а саме 352 грн. 40 коп..

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу XIII «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, індекс 74402.

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, індекс 74402.

Суддя

Верхньорогачицького районного

суду Херсонської області ОСОБА_5