Постанова

Іменем України

10 травня 2018 року

м. Київ

справа № 730/804/16-ц

провадження № 61-6324св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла» на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2016 року в складі судді Луговця О. А. та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року в складі колегії суддів Скрипки А. А., Страшного М. М., Тагієва С. Р.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України(далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла» (далі - ТОВ «АПБ-Цегла»), третя особа - управління Пенсійного фонду України в Борзнянському районі Чернігівської області (далі - УПФУ в Борзнянському районі) про зобов'язання видати довідку про стаж роботи, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Позовна заява мотивована тим, що в період з 24 листопада 1994 року

до 06 вересня 2000 року працював садчиком цегли у Борзнянському райагробуді Чернігівського об'єднання «Облагробуд», який в 2002 році був реорганізований в закрите акціонерне товариство «Агропромбуд»

(далі - ЗАТ «Агропромбуд»), правонаступником якого є ТОВ «АПБ-Цегла».

Посада садчика цегли віднесена до Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (далі - Список № 2), зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

УПФУ в Борзнянському районі Чернігівської області відмовило позивачеві у призначенні пенсії на пільгових умовах через ненадання ним уточнюючої довідки про трудову діяльність на підприємстві на посаді садчика цегли в період з 24 листопада 1994 року до 06 вересня 2000 року відповідно до вимог пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

На письмову заяву ОСОБА_2 щодо надання уточнюючої довідки відповідач відмовив у її видачі.

На підставі викладеного ОСОБА_2 просив визнати неправомірними дії ТОВ «АПБ-Цегла» щодо відмови в наданні уточнюючої довідки про його трудову діяльність на посаді садчика цегли у Борзнянському райагробуді Чернігівського об'єднання «Облагробуд»; зобов'язати ТОВ «АПБ-Цегла» видати уточнюючу довідку про його трудову діяльність на посаді садчика цегли у Борзнянському райагробуді Чернігівського об'єднання «Облагробуд» за період з 24 листопада 1994 року до 06 вересня 2000 року, яка відповідає вимогам пункту 20 Порядку № 637.

Рішенням Борзнянського районного суду Чернігівської області

від 29 вересня 2016 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії ТОВ «АПБ-Цегла» щодо відмови в наданні ОСОБА_2 уточнюючої довідки про його трудову діяльність на посаді садчика цегли у Борзнянському райагробуді Чернігівського об'єднання «Облагробуд».

Зобов'язано ТОВ «АПБ-Цегла» видати ОСОБА_2 уточнюючу довідку про його трудову діяльність на посаді садчика цегли у Борзнянському райагробуді Чернігівського об'єднання «Облагробуд» за період

з 24 листопада 1994 року до 06 вересня 2000 року, яка відповідає вимогам пункту 20 Порядку № 637 та додатку № 5 до цього Порядку.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в період роботи позивача з 24 листопада 1994 року до 06 вересня 2000 року був чинним Список № 2.

У цьому Списку є посада садчика, зокрема глиняної цегли, на якій працював у вищезазначений період позивач.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у Списком № 2 передбачена посада садчика (пункт 6а «Виробництво глиняної цегли, черепиці та керамічних блоків», код 2180600а в розділі ХVII «Виробництво будівельних матеріалів»), на якій фактично і працював у вищезазначений період позивач. Атестація робочих місць на підприємстві, в тому числі садчика цегли, код 2180600а - 18105, була проведена протягом 1995-1996 років у встановленому законом порядку.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «АПБ-Цегла», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що в Борзнянському райагробуді Чернігівського об'єднання «Облагробуд», де працював ОСОБА_2, здійснювалася первинна атестація робочих місць, згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями. Відповідно до наказу Борзнянського райагробуду Чернігівського об'єднання «Облагробуд» № 6 від 20 лютого 1996 року працівникам райагробуду були визначені умови праці за професіями, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 та Списком № 2. Однак в зазначених документах відсутні дані щодо проведення атестації робочого місця садчика силікатної цегли. Відповідач зазначив, що ОСОБА_2 працював саме садчиком силікатної, а не глиняної цегли.

Крім того, відповідач не є правонаступником Борзнянського райагробуду в структурному підрозділі якого працював позивач.

Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

07 лютого 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з Борзнянським райагробудом Чернігівського об'єднання «Облагробуд» та з листопада 1994 року працював у його структурному підрозділі на Комарівському цегельному заводі.

У 2002 році Борзнянський райагробуд було реорганізовано в

ЗАТ «Агропромбуд», яке у 2011 році реорганізовано в ТОВ «АПБ-Цегла», що є правонаступником попереднього підприємства.

Таким чином, на підставі належних доказів, які містяться в матеріалах справи, суди встановили, що правонаступником прав та обов'язків підприємства, де працював позивач, є ТОВ «АПБ-Цегла».

Відповідно до запису в трудовій книжці ОСОБА_2 з 24 листопада 1994 року до 06 вересня 2000 року працював садчиком цегли Комарівського цегельного заводу Борзнянського райагробуду Чернігівського об'єднання «Облагробуд».

Статтею 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівнику на його вимогу довідку про його роботу на підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

У статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах

з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2. Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня

1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 20 Порядку у тих випадках, коли

в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто уточнююча довідка надається підприємством у разі відсутності

в трудовій книжці відомостей про стаж роботи, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, яка підтверджує саме спеціальний стаж роботи та їх характер, а не право особи на пільгову пенсію. Ця довідка призначена для подальшого її подання особою, що оформляє пенсію, відповідним органам Пенсійного фонду України, які у свою чергу, визначають наявність підстав і право особи на пенсію на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 13 Закону України від 05 листопада 1991 року «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення ними 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими на виконання постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад

з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Установлено, що на підприємстві відповідача протягом 1995-1996 років проведено атестацію робочих місць, в тому числі і садчика цегли, за умовами праці садчика, код згідно зі Списком № 2 2180600а - 18105, у встановленому законом порядку.

Отже, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу, який працював у нього

з 24 листопада 1994 року до 06 вересня 2000 року садчиком цегли, у видачі уточнюючої довідки про підтвердження періоду роботи з особливими умовами для призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки такі факти підтвердились, і атестація робочих місць на підприємстві, в тому числі садчика цегли, за умовами праці садчика - посади, на якій працював

ОСОБА_2, код 2180600а - 18105, була проведена у встановленому законом порядку.

Доводи касаційної скарги, що ОСОБА_2 працював саме садчиком не глиняної, а силікатної цегли не заслуговують на уваги, оскільки з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що видом діяльності підприємства відповідача є, зокрема виробництво цегли із глини.

Доводи касаційної скарги, що підприємство відповідача не є правонаступником, не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи міститься довідка керівника підприємства відповідача, в якій вказано, що 06 травня 1988 року Борзнянська МПМК перейменована в Борзнянський райагробуд Чернігівського об'єднання «Облагробуд»; 21 лютого 2002 року «Райагробуд» реорганізовано в ЗАТ «Агропромбуд»; 31 березня 2011 року ЗАТ «Агропромбуд» реорганізовано в ТОВ «АПБ-Цегла».

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій містять вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є відповідає частині першій

статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення місцевого та апеляційного судів ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому ці рішення відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла» залишити без задоволення.

Рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області

від 02 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

В.В. Пророк

І.М. Фаловська

С. П.Штелик