АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року

м. Київ

справа № 754/11359/17

провадження № 22-ц/796/4155/2018

Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,

суддів - Музичко С.Г., Махлай Л.Д.

за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградовій А.І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Державна установа «Інститут серця Міністерства охорони здоров'я України»

треті особи - Міністерство охорони здоров'я України, Департамент охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року у складі судді Таран Н.Г., -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров'я України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неналежною медичної допомогою та просив стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування завданої матеріальної шкоди 206 506 грн. та моральної шкоди - 500 000 грн.

27 березня 2018 року в судовому засіданні під час розгляду справи представником відповідача Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров'я України» - Бабич О.І. заявлено клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, проведення якої доручити експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи (03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року клопотання представника відповідача Державної установи «Інститут серця Міністерства охорони здоров'я України» - Бабич О.І. задоволено, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 05 квітня 2018 року позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу про призначення комісійної судово-медичної експертизи та зупинення провадження у справі на час її проведення в повному обсязі, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що оскаржувана ухвала суду не містить мотивів, за яких суд дійшов висновку про необхідність призначення комісійної судово-медичної експертизи, а резолютивна частина не містить зазначення строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

До того ж, у мотивувальній частині ухвали не міститься будь-яких доводів, підстав та обґрунтувань, які б вказували на суперечливість або необґрунтованість висновку комісії Міністерства охорони здоров'я України від 06 квітня 2017 року за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування позивача в ДУ «Інститут серця МОЗ України», який був наданий суду ОСОБА_1

Крім того, зазначає, що судом не прийнято до уваги обставини позовних вимог та положення законодавства.

Відповідно до п. 8 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIIIвід 03.10.2017, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIIIАпеляційний суд м. Києва діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

25 квітня 2018 року на адресу Апеляційного суду м. Києва надійшов відзив представника відповідача ДУ «Інститут серця Міністерства охорони здоров'я України» - Бабич О.І. на апеляційну скаргу ОСОБА_1

Вважає, що обставини та факти, викладені у апеляційній скарзі позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскаржувана ухвала - законною та обґрунтованою з огляду на те, що висновок комісії МОЗ України від 06 квітня 2017 року за результатами клініко-експертної оцінки надання медичної допомоги та медичного обслуговування, наданий ОСОБА_1, не відповідає вимогам Наказу МОЗ України № 69 від 05 лютого 2016 року «Про організацію клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування», оскільки серед спеціалістів, які були залучені до проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги немає жодного фахівця, який має кваліфікацію за спеціальністю «Кардіохірургія» та/або «Хірургія серця та магістральних судин».

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити її з підстав, наведених у скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечувала та просила відхилити, а ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про призначення експертизи та зупинення провадження у справі, суд виходив з того, що питання, які мають значення для справи, потребують спеціальних знань у галузі медицини.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об'єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд також може призначити декілька експертиз. У випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об'єктивності експертного дослідження.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Як убачається з матеріалів справи, позивачем надано суду висновок комісії МОЗ України від 06 квітня 2017 року за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування, проте, відповідно до Наказу МОЗ України № 69 від 05.02.2016 року «Про організацію клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування», який регламентує порядок проведення клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування, висновки МОЗ України не є висновками експерта та не прирівнюються до них.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Крім того, відповідно до п. 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначаються такі дані: місце й дата винесення постанови чи ухвали; посада, звання та прізвище особи, що призначила експертизу (залучила експерта); назва суду; назва справи та її номер; обставини справи, які мають значення для проведення експертизи; підстави для призначення експертизи; прізвище експерта або назва експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; питання, які виносяться на вирішення експертові; перелік об'єктів, що підлягають дослідженню (у тому числі порівняльних зразків та інших матеріалів, направлених експертові, або посилання на такі переліки, що містяться в матеріалах справи); інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Виходячи зі змісту статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов'язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити характер і ступінь ушкодження здоров'я.

Крім того, в апеляційні скарзі позивач посилався на те, що відповідач не скористався своїм правом на оскарження висновку за результатами клініко-експертної оцінки якості надання медичної допомоги та медичного обслуговування йому в ДУ «Інститут серця МОЗ України», копію якого ОСОБА_1 було додано до позовної заяви.

З цього приводу слід зазначити, що згідно пункту 26 Положення Про клініко-експертну комісію Міністерства охорони здоров'я України, затвердженого Наказом від 05.02.2016 № 69, висновок КЕО може бути оскаржено в установленому законодавством порядку, проте, факт того, що відповідач не скористався своїм правом на оскарження висновку, не позбавляє його права на звернення до суду із клопотанням про призначення експертизи і не може бути підставою для відмови в задоволенні такого клопотання.

Згідно аналізу статей 252, 253 ЦПК України суд може за заявою учасника справи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи строком на час проведення такої експертизи.

Оскільки положеннями процесуального закону прямо передбачено право суду зупинити провадження у справі на час проведення експертизи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно зупинив провадження у справі.

Відповідно до статті 125 ЦПК України, зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків, тобто, такий період не зараховується до встановленого процесуальним законодавством строку на вирішення спору, перебіг процесуальних строків продовжується з дня відновлення провадження.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, за якими клопотання про призначення судово-медичної експертизи підлягає задоволенню, а провадження зупиненню з огляду на те, що предметом позову є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яка заподіяна неякісною медичною допомогою, що призвело до погіршення здоров'я, а отже, потребує ретельного вивчення та спеціальних знань в галузі медицини для правильного вирішення справи.

За таких обставин, решту аргументів апеляційної скарги позивача колегія суддів визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі, не спростовують правильних висновків суду щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 27 березня 2018 року залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено 15 травня 2018 року.

Головуючий: В.А. Кравець

Судді: С.Г. Музичко

Л.Д. Махлай