Справа № 323/3157/18
Провадження № 2/323/886/18
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

19.11.2018 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області в складі головуючої судді Фісун Н.В., за участю секретаря Сабліної А.А., розглянувши на підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому вказує, що вона є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 За спірною адресою зареєстрована її сестра - ОСОБА_2, яка не проживає без поважних причин за місцем реєстрації понад один рік, знятися добровільно з місця реєстрації не бажає, чим створює перешкоди у здійсненні права власності, які полягають у тому, що вона не може оформити субсидію та змушена нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг.

Тому позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Позивач, ОСОБА_1, у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні заяви наполягає.

Відповідач, ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ч. 3 ст.200 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані стороною вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим 26.01.2011 року державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Зайцевою А.С., реєстровий № 64, а також витягом про державну реєстрацію прав, виданим КП «Імпульс» Пологівської районної ради за № 28923972 від 08.02.2011 року/а.с.6-7/.

Згідно довідки № 2506 від 03.10.2018 року, виданої виконавчим комітетом Оріхівської міської ради Запорізької області, у належному позивачу житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована сестра позивача: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,

Факт того, що відповідач - ОСОБА_2 зареєстрована, але не проживає з травня 2012 року у будинку АДРЕСА_1 у м. Оріхів Запорізької області, підтверджується довідкою ВК Оріхівської міської ради Запорізької області № 2506 від 03.10.2018 року /а.с.8/.

На підставі ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України, право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку. Згідно до ст.ст. 9, 156 ЖК України, сам факт припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів його сім'ї права користуватися займаним приміщенням.

Отже, виходячи з зазначених положень закону, колишній член сім'ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає колишній член сім'ї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених законом.

Оскільки будинок перебуває у приватній власності,відповідач не проживає в будинку за адресою: Запорізька область, м. АДРЕСА_1, без поважних причин більш ніж рік, тому у власника є право, на підставі статті 405 ЦК України, визнати члена сім'ї таким, що втратив право на користування житлом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає вирішенню питання судових витрат.

Керуючись ст.ст.12, 76, 81,82, 133, 141, 200, 245, 265 , 280-289 ЦПК, Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.405 Цивільного кодексу України, ст.ст.150, 156 Житлового кодексу України,-

УХВАЛИЛА:

Позовну заяву ОСОБА_1 (вул. АДРЕСА_1 , м. Оріхів, Запорізької області, 70500) до ОСОБА_2 (вул. АДРЕСА_1 , м. Оріхів, Запорізької області, 70500 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний № НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, витрати по сплаті судового збору у розмірі 352,40 грн.

Зобов'язати Управління Державної казначейської служби України в Оріхівському районі Запорізькій області () повернути ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 50 відсотків сплаченого 11.10.2018 року судового збору у розмірі 352,40 грн., згідно до квитанції N 21.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду, з урахуванням п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017

Повний текст рішення виготовлений 19 листопада 2018 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун