справа №619/800/18
провадження №2/619/670/18
Рішення

іменем України

18 травня 2018 року

м.Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу №619/800/18

імя (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1;

відповідачі: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

третя особа: ОСОБА_4 міська рада Дергачівського району Харківської області,

вимоги позивача: про визнання договору дійсним.

представники учасників справи:

представник позивача: ОСОБА_5

представники відповідачів: ОСОБА_6, ОСОБА_7

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідачів.

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому усунути йому перешкоди у здійсненні права на приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,0833га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: м. Дергачі Харківська область вул. Щорса, 13, які чинять відповідачі та надати йому право на погодження та затвердження виготовленої інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_8 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж зазначеної вище земельної ділянки в натурі (на місцевості) без письмової згоди суміжних землекористувачів відповідачів по справі у акті встановлення та погодження меж земельної ділянки, складеного 15.07.2015. В обґрунтування позову зазначено, що йому на підставі договору дарування належить указаний вище житловий будинок. Рішенням ОСОБА_4 міської ради від 30.06.2016 йому надано дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,0833га. На його замовлення виготовлена технічна документація, яку подати на розгляд ОСОБА_4 міської ради він позбавлений можливості, оскільки відповідачами не підписано акт встановлення та погодження меж земельної ділянки від 15.07.2015. ОСОБА_4 міської ради від 05.02.2018 йому повідомлено про те, що міська рада не заперечує у погодженні меж земельної ділянки та у разі розгляду межової суперечки в судовому порядку, позитивний висновок суду може бути підставою для реєстрації земельної ділянки без підпису суміжних землекористувачів.

Позивач та представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, про обставини справи пояснили, як зазначено вище.

Відповідач ОСОБА_3 надав заяву, в якій зазначив, що спір щодо погодження меж для приватизації земельної ділянки № 13 по вул. Молодіжній в м. Дергачі відсутній, він позивачу не відмовляв, оскільки останній взагалі до нього не звертався з таким питанням.

Представники відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні проти позову заперечували у повному обсязі, пояснивши, що між сторонами існує земельний спір, межові знаки не встановлено, межа не визначена. ОСОБА_7 подано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого позивачем не надано доказів, що відповідачі чинять йому будь-які перешкоди у здійсненні права приватизації. Позивач не звертався до нього з приводу погодження меж. Технічна документація була розроблена таким чином, щоб позбавити можливість суміжних землекористувачів погодити межі. Технічна документація містить низку вписаного рукописного тексту , що недопустимо, а також чинним законодавством не передбачено обраного позивачем способу захисту.

Представником позивача надано відповідь, згідно змісту якої акт погодження меж земельної ділянки не був підписаний ОСОБА_2 при його складанні у звязку з тим, що на той час у провадженні суду перебувала справа за його позовом до ОСОБА_1 з приводу поновлення меж земельної ділянки, позов про який було залишено без розгляду. Технічна документація складена компетентною особою, тому він не може нести відповідальність за зроблені дописи. Вважає правильним обраний спосіб захисту прав відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, ст.ст.55, 124 Конституції України, згідно змісту яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник третьої особи ОСОБА_4 міської ради у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без участі представника, будь-яких пояснень не мають.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 29.03.2018 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.04.2018.

Згідно ухвали від 19.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті цивільну справу на 18.05.2018.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 згідно договорів дарування від 18 жовтня 1986 року, 27 липня 1998 року являється власником житлового будинку № 13 по вул. Молодіжній (кол. Щорса) в м. Дергачі Харківської області.

Рішенням ОСОБА_4 міської ради LXXIV сесії VI скликання від 30.06.2018 дозволено ОСОБА_1 замовити в організації, яка має дозвіл, розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,0833га в м. Дергачі вул. Щорса, 13 (а.с.9).

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 на замовлення ОСОБА_1 виготовлена технічна документація із землеустрою.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання права користування особи земельною ділянкою є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

При цьому, суд повинен установити: чи були порушені, не визнані, обмежені або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Вирішуючи питання правомірності звернення позивача до суду з відповідним позовом, суд дійшов висновку про відсутність порушеного права чи інтересу позивача діями відповідачів, з огляду на таке.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Частиною третьою статті 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.

Як передбачено пунктами 2.1, 2.4, 4.3 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Підготовчі роботи включають збір та аналіз виконавцем наявних документації із землеустрою, матеріалів інвентаризації земель, планово-картографічних матеріалів, правових підстав надання земельної ділянки у власність (користування), відомостей про наявність спірних питань щодо меж земельної ділянки, переліку обмежень у використанні земельної ділянки і наявні земельні сервітути, списків координат пунктів державної геодезичної мережі. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

У відповідності до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Захист земельних прав - це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що непогодження відповідачем меж земельної ділянки, яке мотивоване наявністю земельного спору є формою реалізації прав останнього, а сама по собі процедура погодження меж є виключно допоміжною стадією у процесі приватизації земельної ділянки, спрямованою на те, щоб уникнути технічних помилок. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність. При цьому кадастровою зйомкою є комплекс робіт, яку проводять юридичні та фізичні особи, які одержали в установленому порядку ліцензію на проведення геодезичних і картографічних робіт, а при їх проведенні суміжні землекористувачі погоджують межі земельних ділянок і вказані дії не впливають на правовий режим земельної ділянки і не є юридичним фактом, на підставі якого виникають, змінюються чи припиняються земельні правовідносини, оскільки в результаті кадастрових робіт створюється лише інформаційна база.

У той же час непогодження суміжним землекористувачем меж земельної ділянки не є само по собі підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про відмову у затвердженні технічної документації та передачі земельної ділянки у власність. Вирішення питань, пов'язаних із передачею земельної ділянки у власність, належить до повноважень органу місцевого самоврядування, а чинне земельне законодавство не обмежує права на приватизацію земельної ділянки у зв'язку із відмовою суміжного землекористувача від підписання акту погодження меж земельних ділянок.

Таким чином відмова відповідачів від підписання акту погодження меж земельних ділянок не порушує прав ОСОБА_1 на отримання земельної ділянки у власність і не є перешкодою у проведенні передбачених законом дій, спрямованих на приватизацію земельної ділянки позивачем, в тому числі і прийняття відповідних рішень органом місцевого самоврядування.

Як передбачено ч.3 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, позивачем не надано належних та допустимих доказів щодо ухвалення органом місцевого самоврядування рішення щодо відмови позивачу у передачі у власність земельної ділянки з підстав відмови суміжних землекористувачів від підписання акту погодження меж земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у позові відмовляється у повному обсязі, судовий збір стягненню з відповідачів не підлягає.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст.ст. 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 відмовити повністю.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Апеляційному суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (імя) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1, ІПН 188532133, проживає за адресою: м. дергачі Харківська область Дергачівський район вул. Щорса, 13,

відповідачі: ОСОБА_2, проживає за адресою: м. дергачі Харківська область Дергачівський район вул. Щорса, 15; ОСОБА_3, проживає за адресою: м. дергачі Харківська область Дергачівський район вул. Щорса, 11;

третя особа: ОСОБА_4 міська рада Дергачівського району Харківської області, м. Дергачі Харківська область Дергачівський район вул. Сумський шлях, 79-Б.

Повне рішення суду складено 24.05.2018.

Суддя І. М. Нечипоренко