Справа № 351/560/18
Номер провадження №2/351/429/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 06.01.1999 р. померла її

мати ОСОБА_3 Після її смерті залишилось спадкове майно земельний пай (ділянка) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 0, 85 га, яка знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради. На даний земельний пай після смерті ОСОБА_3, 23.06.1999 р. було видано державний акт серії ІІ ІФ №032407 на земельну ділянку розміром 0, 85 га. На день смерті матері ОСОБА_3, 06.01.1999 р. позивачка проживала з мамою, вважається такою, що прийняла спадщину.

Нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану земельну ділянку з тих підстав, що державний акт видано після смерті матері ОСОБА_3, тому позивачка змушена звернутись з позовом в суд для визнання права власності на дану земельну ділянку.

Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задовольнити, а справу просила розглядати без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради подав до суду заяву, якою в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглядати без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав.

Судом встановлено, що з свідоцтва про смерть І-НМ №048923 виданого на ОСОБА_3 слідує, що вона померла 06.01.1999 р., останньому на підставі Державного акту ІІ-ІФ №032407 на право приватної власності на землю від 23.06.1999 р. належить земельна ділянка розміром 0, 85 га., розташована на території ОСОБА_2 сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Постановою від 16.03.2018 р. №758/02-31 державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3., померлої 06.01.1999 р., на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,85 га, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, оскільки Державний акт ІІ-ІФ №032407 на земельну ділянку виданий на імя померлої після його смерті.

З довідки від 16.03.2018 р. виданої державним нотаріусом першої Снятинської нотаріальної контори слідує, що після смерті ОСОБА_3, яка померла 06.01.1999 р. і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа заведена за №251/2004 на підставі заяви про видачу спадщини за законом №308 від 02.07.2004 р. ОСОБА_1, 12.03.1967 р., жительки с. Трофанівка, Снятинського району, Івано-Франківської області дочки померлої. Інших спадкоємців немає.

З довідки від 21.03.2013 р., виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 08.01.1999 р. належала земельна ділянка площею 0,85 га, підстава державний акт ІІ-ІФ №032407.

З довідки від 21.03.2013 р., виданої виконавчим комітетом ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, слідує, що на день смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою в с. Трофанівка, вул. Б. Хмельницького, №28 проживала ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно із ч.ч.2, 3, 5 ст.158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян і юридичних осіб.

Згідно пунктів 10, 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до п.г. ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зібрані по справі докази вказують, що ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянку (пай) розміром 0,85 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, після смерті якої було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії IІ-ІФ №032407, спадкоємцем якої є її донька ОСОБА_1, яка вступила в управління спадковим майном, а тому суд вважає, що за ОСОБА_1 слід визнати право власності на земельну частку (пай), що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею0,85 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ІФ №032407 від 23.06.1999 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1407, виданого на ОСОБА_3, яка померла 06.01.1999 р.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку (пай), що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, в межах земельної ділянки площею 0, 85 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ІФ№ 032407 від 23.06.1999 р., зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1407, виданого на ОСОБА_3, яка померла 06.01.1999 р.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.