Справа № 754/6107/18
У Х В А Л А

іменем України

16 травня 2018 року Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до судді Оболонського районного суду м. Києва Дев»ятко Владислава Володимировича про зобов'язання розглянути клопотання про виклик свідка, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до судді Оболонського районного суду м. Києва Дев»ятко В.В. про зобов'язання головуючого судді розглянути клопотання про виклик свідка в рамках кримінального провадження №1кп/756/553/17.

Дослідивши матеріали позовної заяви суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя суди є незалежними від будь-якого впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Згідно із статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте, як вбачається з предмету позову, між позивачем та суддею зазначені правовідносини не виникли, тому такі справи не можуть бути підсудні судам загальної юрисдикції.

Зокрема, особи мають право оскаржити судове рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених у процесуальному законодавстві.

Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічну позицію висловлено у пункті 57 Висновку N 11(2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

У Висновку N 3(2002) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Вказане узгоджується з із правовою позицію, викладеною у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року N 6-3139цс17.

За таких обставин, слід дійти висновку, що належним відповідачем у таких спорах може бути лише держава, а не суди (судді), які діють від імені держави та виконують покладені на них державою функції правосуддя.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження по вказаній справі, оскільки порядок оскарження дій та рішень суддів чітко визначений законодавством України та на вказані відносини не поширюються норми цивільного законодавства.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до судді Оболонського районного суду м. Києва Дев»ятко Владислава Володимировича про зобов'язання розглянути клопотання про виклик свідка.

Повернути позовні матеріали позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст судового рішення складено 16.05.2018 р.

Суддя: