Справа №333/6309/18
Провадження №2-о/333/388/18
РІШЕННЯ

Іменем України

16 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Холода Р.С.,

присяжних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.

прокурора Шустової А.Л.,

представника заявника ОСОБА_3,

лікаря-психіатра ОСОБА_4,

зацікавленої особи ОСОБА_5,

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку ОСОБА_6,

представника ОСОБА_6, адвоката ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, цивільну справу за заявою заступника головного лікаря з медичної частини Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка, вул. Садова, 32,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник головного лікаря з медичної частини Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6 посилаючись на те, що остання знаходиться на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з 15.11.2018 року. З анамнезу відомо, що психічні розлади зявились у ОСОБА_6 з дитинства, перебуває на диспансерному обліку у районного психіатра, є людиною з інвалідністю 2 групи з дитинства безстроково. До 18 років ОСОБА_6 знаходилась в Кіровському допоміжному будинку-інтернаті. Мовлення не розвинуте, навичок до самообслуговування не набула. Схильна до агресивних та аутоагресивних дій, волоцюжництва. Згідно рішення Великобілозерського районного суду Запорізької області від 20.12.1999 року ОСОБА_6 визнана недієздатною. 09.08.2011 року опікуном над недієздатною ОСОБА_6 призначено ОСОБА_9 З 27.07.2011 року по 20.09.2011 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» ЗОР з діагнозом: тяжка розумова відсталість з порушенням поведінки. Поточна госпіталізація обумовлена соціальними показаннями. До лікарні привезена старшою сестрою ОСОБА_5 за направленням районного психіатра ОСОБА_10 Опікун недієздатної ОСОБА_9 тяжко захворів і знаходиться на стаціонарному лікуванні в Центральній лікарні Великобілозерської сільської ради. Здійснювати догляд ОСОБА_5 не може, а ОСОБА_6 не може самостійно приймати їжу, проявляє агресивність, тікає з дому.

15.11.2018 року ОСОБА_6 оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі тяжкої розумової відсталості з порушенням поведінки. За психічним станом є неспроможною задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація обґрунтована. Таким чином, лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримував з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Лікар-психіатр ОСОБА_4 зазначила, що 15.11.2018 року ОСОБА_6 оглянута комісією лікарів-психіатрів, за висновком якої, хвора страждає на тяжкий психічний розлад у формі тяжкої розумової відсталості з порушенням поведінки. Лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, так як ОСОБА_6 неспроможна задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність

Зацікавлена особа сестра ОСОБА_5 вважала, що необхідно примусово госпіталізувати ОСОБА_6, так як вона представляє небезпеку для себе та оточуючих, не може самостійно харчуватись. Здійснювати за нею догляд вона не має можливості, а опікун знаходиться на лікуванні.

Представник ОСОБА_6 - захисник ОСОБА_7 вважала за доцільне госпіталізувати ОСОБА_6 до психіатричної лікарні.

ОСОБА_6 жодних пояснень не надала.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, захисника особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, зацікавленої особи, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_11 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 15.11.2018 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка, вул. Садова, 32 та виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у формі тяжкої розумової відсталості з порушенням поведінки. ЇЇ лікування можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару. Щодо обєктивності вказаного висновку у суду сумніві відсутні.

Досліджений висновок лікарів, надані суду пояснення лікаря-психіатра та зацікавленої особи, що ОСОБА_6 внаслідок захворювання являє потенційну соціальну небезпеку для себе та оточуючих, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, суд вважає доказами по справі, підтверджуючими необхідність госпіталізації ОСОБА_6 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Таким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.339-342 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву заступника головного лікаря з медичної частини Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка, вул. Садова, 32 задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає за адресою: Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка, вул. Садова, 32 до Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10-А.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 19.11.2018 року.

Суддя Р.С. Холод

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2