АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м. Чернівці

Справа№725/4581/17

Провадження 22-ц/794/394/18

Апеляційний суд Чернівецької області у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів: Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чебуришкіна Н.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 січня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні належними нежитловими (підвальними) приміщеннями,

встановив:

У жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні належними нежитловими (підвальними) приміщеннями.

В обґрунтування позову посилалась на те, що їй на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, в якій проживає та зареєстрована.

Зазначає, що на підставі правовстановлюючих документів їй належать також допоміжні приміщення.

Проте, відповідач самочинно захопив вказані приміщення. На її неодноразові звернення до компетентних органів на відповідача було складено ряд адміністративних протоколів, однак останній не припинив порушувати її права на законне володіння майном.

На підставі вищевикладеного, просила суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нежитловим допоміжним приміщенням - кладовою літ. VIII, площею -2,20 кв.м., а також допоміжним приміщенням літ. IX, площею - 2,20 кв.м., які знаходяться у будинку АДРЕСА_1 шляхом демонтажу зробленої відповідачем перегородки та відновлення вільного входу до них, приведення у попередній стан, шляхом встановлення дверей у загальний вхід у приміщення із врученням їй ключів від замка.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 січня 2018 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, нежитловим допоміжними приміщеннями: кладовою літ. VIII, площею -2,20 кв.м., а також допоміжним приміщенням літ. IX, площею - 2,20 кв.м., які знаходяться у будинку АДРЕСА_1, шляхом демонтажу перегородки та відновлення вільного входу до них, із встановленням дверей у загальний вхід у приміщення, із врученням ОСОБА_1 ключів від замка, встановленого у ці двері.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, вважає, що рішення суду є необґрунтованим, оскільки не в повному обсязі встановлено обставини, які мають значення для справи, порушені норми процесуального права, неправильно дослідженні докази і неправильно дана їм оцінка.

Просить рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У справі встановлено, що позивачу та членам її сім`ї, відповідно до свідоцтва про право власності від 18 квітня 2005 року, виданого Департаментом ЖКГ Чернівецької міської ради на праві спільної сумісної власності належить квартира №2, яка знаходиться по вул. Головній, 153 в м. Чернівці.

Між співвласниками будинковолодіння досягнуто згоди щодо порядку користування підвальними приміщеннями, які закріплені за квартирою, згідно рішення Чернівецької міської ради № 334/10 від 12 травня 2003 року.

ОСОБА_4, який є відповідачем по справі, самовільно переобладнав та перепланував підвальне приміщення, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 12 липня 2016 року, який було складено відносно відповідача.

Частина 2 ст. 382 ЦК України визначає правовий режим допоміжних приміщень і приміщень загального користування у багатоквартирному будинку.

Так, власникам квартири у дво-або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Рішенням Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 визначено, що відповідно до Конституції України всі суб'єкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Вони є рівними у праві володіти, користуватися і розпоряджатися допоміжними приміщеннями. Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Отже, з врахуванням вищенаведених положень законодавства, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, задовольнивши частково позов, оскільки самовільне переобладнання відповідачем входу у підвальне приміщення, призвело до часткового захоплення останнім підвального приміщення та створення перешкод у користуванні позивачкою своєю частиною приміщень.

Доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів, що відповідачем чиняться перешкоди в користуванні майном є безпідставними, оскільки апелянтом не надано доказів на спростування самовільного переобладнання входу у підвальне приміщення, що в результаті призвело до часткового захоплення відповідачем підвального приміщення та створення відповідних перешкод у користуванні позивачкою своєю частиною приміщень.

Разом з тим, згідно пояснень, які містяться у даному протоколі відповідачем визнається факт переобладнання входу у підвальне приміщення.

Інші доводи апелянта не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційних скарг та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення суду постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 25 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови - 17 травня 2018 року.

Головуючий (підпис) М.І.Кулянда

Судді: (підпис) О.О.Одинак

(підпис) Н.Ю.Половінкіна

З оригіналом згідно: