ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/505/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2018 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М. при секретарі Клисак Н.Г., за участі позивача ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства «Банк» Юнісон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В

25.04.2018 до суду звернувся представник ПАТ «Банк» Юнісон»ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 , яким просив:

- стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк» Юнісон» заборгованість у розмірі 21 739,10 грн. за кредитним договором № SA-000312 від 23 квітня 2015 року, яка складається з наступного: 5 187,33 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 69,16 грн. заборгованість за процентами; 2 981,72 грн. прострочена заборгованість за процентами; 5 406,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями; 3 354,01 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 1 296,43 грн. пеня за прострочення сплати процентів; 2 344, 45 грн. пеня за прострочення сплати комісії; 1 100,00 грн. штраф та судові витрати у розмірі 1762, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23 квітня 2015 року між Публічним Акціонерним Товариством «Банк» Юнісон» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № SA-000312. Відповідно до пункту 1.1 розділу 1 Кредитного договору, Банк зобовязався надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 5300,00 (пять тисяч триста грн.. 00 коп.), а Позичальник згідно п.1.3 розділу 1 вказаного кредитного договору зобовязався сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 20 % річних та згідно підпункту 2.1.1 п.2.1 розділу 2 Кредитного договору, повернути кредит Банку шляхом здійснення фіксованих платежів, кожного місяця 23 числа починаючи з «23» травня 2015 року відповідно до Додатку № 1 до Кредитного договору (графіку погашення заборгованості). Надання позивачем кредиту підтверджується меморіальним ордером.

Відповідач, починаючи з 23 травня 2015 року зобовязання щодо здійснення фіксованих платежів, передбачених п/п. 2.1.1. п. 2.1 розділу 2 договору не виконує, тим самим порушивши п. 2.4 розділу 2. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору кредит надавався на строк до 23 квітня 2018 року включно.

Проте, станом на дату подання позовної заяви вимоги Банку не були виконані, а порушення умов за Кредитним договором не були усунені Позичальником. 04.07.2017 Банком на адресу Позичальника направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за кредитним договором з рекомендованим повідомленням про вручення особисто.

Станом на 16 квітня 2018 року заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 21 739,10 грн.

Ухвалою суду від 16.05.2018 року було відкрито провадження, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, розгляд справи призначено у підготовче судове засідання. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак в матеріалах справи міститься клопотання представника ОСОБА_2 в якому він просить суд, розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі.( а.с. 27).

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив застосувати строк позовної давності звернення до суду з позовом, у звязку з чим відмовити банку в повному обсязі. При цьому пояснив, що ним дійсно 23 квітня 2015 року був отримано кредит із банку в розмірі 5300 грн, кошти були потрібні на лікування його члена родини, проте жодного разу платежу на погашення ним не зроблено. Кредитний договір він поклав у сервант та взагалі забув про нього. Постійно мешкає в м. Дніпро, вул.. Туристів, 9, за місцем реєстрації в с. Шульгівка, вул. Леніна, 40 повідомлень з банку не отримував. Просить в позові відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності .

Суд, заслухавши відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.04.2015 між ПАТ «Банк» Юнісон» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № SA-000312 від 23.04.2015. Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, Банк надає Позичальникові грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 5 300, 00 (пять тисяч триста грн.) 00 коп. на строк з 23 квітня 2015 року по 23 квітня 2018 року включно, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, та інші платежі, передбачені цим Договором та виконати свої зобовязання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором. Дане підтверджується особистим підписом відповідача в договорі (а.с. 5-9).

Відповідно до меморіального ордеру № 197846 від 23 квітня 2015 року ОСОБА_1, відповідач у справі, дійсно отримав грошові кошти у розмірі 5 300, 00 грн., де призначення платежу: надання кредиту згідно кредитного договору № SA-000312 від 23.04.2015 (а.с.19).

Як сам по собі факт отримання грошових коштів, не заперечувався відповідачем в судовому засіданні.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.3.Кредитного договору відповідач зобов'язується повернути Банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі. При настанні подій, зазначених у пункті 8.1 договору(зокрема порушення строків платежів), погасити заборгованість і сплатити проценти, комісії, а також сплатити пеню та штраф, передбачені договором.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, підлягає виконанню у цей строк (термін).

За порушення терміну сплати платежів за договором позичальник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, в тому числі за день погашення простроченої заборгованості. За не виконання позичальником своїх зобовязань, передбачених п.п. 4.1, 4.4.-4.6 договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 100 (сто) гривень, за кожен випадок такого невиконання. (п.п. 7.1, 7.2 кредитного договору).

Зі справи вбачається, що свої зобовязання за договором банк виконав, надавши грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 5300, 00 грн. Відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, але свої зобов'язання за договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим у нього перед банком утворилась заборгованість, що підтверджується відповідними виписками по особовим рахункам та розрахунком заборгованості за договором № SA-000312 від 23.04.2015(а.с. 12-18).

Із даного розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 16.04.2018 у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 21 739,10 грн., в тому числі 5 187,33 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 69,16 грн. заборгованість за процентами; 2 981,72 грн. прострочена заборгованість за процентами; 5 406,00 грн. прострочена заборгованість за комісіями; 3 354,01 грн. пеня за прострочення сплати кредиту; 1 296,43 грн. пеня за прострочення сплати процентів; 2 344, 45 грн. пеня за прострочення сплати комісії; 1 100,00 грн. штраф.

Суд зазначає, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).

Судом беззаперечно встановлено, що жодних дій з боку ОСОБА_1 в напрямку оплати заборгованості по кредиту зроблено не було, отже заборгованість залишається непогашенною і права позивача однозначно порушені у звьязку із невиконанням обовьязків відповідача повернути кошти.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публячний розгляд його справи упровдовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовьязків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Докази на підтвердження того факту, що зобов'язання за кредитним договором яке є предметом даного розгляду, припинилися виконанням, проведеним належним чином, відповідачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що вина відповідача ОСОБА_1 у тому, що виникла вищевказана заборгованість перед позивачем, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Отже, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів: законності, обєктивності, розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Банк» Юнісон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити і стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 21 739,10 грн. за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Щодо заяви відповідача з приводу застосування строку позовної давності.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Суд не приймає до уваги, доводи відповідача викладенні у відзиві, та окремо у заяві від 20.06.2018 щодо пропущеного позивачем строку позовної давності на право звернення з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № SA-000312 від 23.04.2015, виходячи з такого.

Відповідно до ст.. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Між тим, відповідно до п. 10.13 спірного Кредитного договору, сторони також дійшли згоди, що до правовідносин, пов'язаним з укладенням та виконанням цього договору застосовується позовна давність тривалістю у три роки.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припиненням дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідач ОСОБА_1 отримав кредитні кошти в розмірі 5300 грн 23 квітня 2015 року і строк заборгованості починається з 23 травня 2015 року, що підтверджується графіком погашення заборгованості ( а.с.10) і відповідач не сплачував взагалі заборгованість по кредиту, що було ним підтверджено в суді. А тому строк позовної давності слід рахувати з 23 травня 2015 року по 23 травня 2018 рік. Позивач звернувся до суду 25 квітня 2018 року ( а.с.2) і три річний строк позовної давності не порушено, а тому суд не може приймати до уваги твердження відповідача про сплив позовної давності.

Крім того, позивач звертався до відповідача про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним та інших платежів 04.07.2017 року ( а.с.28), але відповідач заперечує факт отримання цього листа, пославшись на проживання в іншій місцевості.

Таким чином, в судовому засіданні відповідач підтвердив, що не виконав взятих на себе зобовязань , строк позовної давності не сплинув, а тому позовні вимоги Пат « Банк «Юнісон» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, які складаються з судового збору.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1762, 00 грн., який підтверджено належним платіжним дорученням ( а.с.20), суд вважає стягнути з відповідача ОСОБА_1, так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Керуючись ст. 6 Європейською конвенцією з прав людини, ст. ст. 12, 13, 141, 259, 264- 265 ЦПК України, ст.ст. 175, 525, 526, 530, 599, 611, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ

Позов Публічного Акціонерного Товариства « Банк» Юнісон» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства « Банк» Юнісон» заборгованість за Кредитним договором № SA-000312 від 23 квітня 2015 року, що становить 21 739, 10 грн (двадцять одна тисяча сімсот тридцять девять гривень десять копійок), яка складається :

-5 187, 33 (пять тисяч сто вісімдесят сім гривень тридцять три копійки) прострочена заборгованість за кредитом,

-69,16 грн( шістдесят девять гривень шістнадцять копійок) заборгованість за процентами,

-2 981,72 (дві тисячі девятсот вісімдесят одна гривня сімдесят дві копійки) прострочена заборгованість за процентами,

-5 406 (пять тисяч чотириста шість гривень ) прострочена заборгованість за комісіями,

-3 354,01 (три тисячі триста пятдесят чотири гривні одна копійка) пеня за прострочення сплати кредиту,

-1296,43 (одна тисяча двісті девяносто шість гривень сорок три копійки) пеня за прострочення сплати процентів,

-2 344, 45 (дві тисячі триста сорок чотири гривні сорок пять копійок) пеня за прострочення сплати комісії,

-1 100,00 (одна тисяча сто гривень) штрафу, а також

-судових витрат в розмірі 1762 грн, а всього 23 501,10 грн (двадцять три тисячі пятсот одна грн. десять копійок)

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня винесення судового рішення.

Суддя: ОСОБА_3