Справа № 524/8221/18
Провадження № 2-з/524/58/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2018 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Воблікової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кременчуці заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

Також позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони Автозаводському ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області вчиняти будь-які дії щодо виконавчого напису №983358 від 08.11.2017 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду.

Заява мотивована тим, що на виконанні в Автозаводському ВДВС м.Кременчук ГТУЮ в Полтавській області перебуває виконавчий напис нотаріуса про стягнення з неї на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості в сумі 148472,43 грн. У виконавчому провадженні було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника. Вважає, що під час примусового виконання можливе фактичне виконання виконавчого напису нотаріуса за рахунок належного їй майна.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду)

Суд, дослідивши матеріали заяви, справи № 524/8499/17, встановив наступне.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обовязку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставами для забезпечення позову є те, що невжиття судом заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Тобто дії суду із забезпечення позову обрання та застосування відповідних заходів забезпечення позову, спрямовуються на забезпечення можливості в подальшому реально виконати рішення суду та захистити права особи, яка звернулась до суду за захистом.

У відповідності до змісту п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до підпункту 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі такого виконавчого документу, а саме виконавчого напису нотаріуса. Тобто, чинним законодавством передбачено такий вид забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На переконання суду, позивачем не було доведено те, що невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Так, суд відзначає, що рішення суду про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не підлягає примусовому виконанню. Крім того, на переконання суду вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, жодним чином не забезпечить виконання рішення суду про стягнення коштів у разі задоволення позову.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що зупинення виконавчого провадження ніяким чином не забезпечує виконання рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення стягнення за виконавчим написом нотаріуса.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць