Справа № 202/4051/18
Провадження № 2/202/1879/2018
30 жовтня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.
при секретарі Герасименко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Індустріальний районний у м.Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини, відповідно до якої просить виключити з актового запису від 30 серпня 2017 року, складеного Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області запис про батька ОСОБА_3, як батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що син позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у справі ОСОБА_2 Шлюб було зареєстровано Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 688. Від цього шлюбу у відповідача та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. Фактичні сімейні стосунки між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинені з грудня 2015 року, відповідач в свою чергу створила нову сім'ю. В квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою про розірвання шлюбу. Справа до кінця розглянута не була та ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2017 року провадження у справі закрито у зв'язку зі смертю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. Після смерті ОСОБА_3 їх спільна донька з ОСОБА_2 залишилася проживати з батьками померлого. Відповідач долею дитини не цікавилась, на підставі чого рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 вересня 2017 року була позбавлена батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. В теперішній час позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 вже після смерті ОСОБА_3 народила дитину від іншого чоловіка, однак батьком дитини в актовому записі про народження дитини вписаний померлий ОСОБА_3 Вважає, що його померлий син не може бути батьком дитини, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки шлюбні відносини фактично між ним та відповідачем припинені з грудня 2015 року. Наведене зумовило ОСОБА_1 звернутись до суду з відповідною позовною заявою.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не явився, натомість надав суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.
Представник Індустріального районного у м.Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не явився, натомість на адресу суду спрямовано лист начальника відділу Сідєльцевої Л.В., відповідно до якого просить розглядати справу у відсутність представника.
Представник служби у справах дітей Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради в судове засідання не явився, натомість на адресу суду спрямовано клопотання в.о. начальника служби у справах дітей Петльована Я.Ю. про розгляд цивільної справи у відсутність представника органу опіки та піклування.
Керуючись ст. 280 ЦПК України та беручи до уваги згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що син позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого у них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. В квітні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою про розірвання шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер, про що Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 1073. Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було закрито у зв'язку зі смертю ОСОБА_3 В теперішній час позивачу ОСОБА_1 стало відомо про народження відповідачем ОСОБА_2 дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в актовому записі про народженні дитини записаний померлий ОСОБА_3
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивач звернувся до суду із позовом про виключення відомостей про померлу особу, як батька, з актового запису про народження дитини, посилаючись на ч. 3 ст. 137 СК України.
Положеннями ст. 137 СК України, визначено підстави, за яких можливе оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини.
Так, ч. 3 ст. 137 СК України визначає, що якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. Отже, виходячи з положень вбачається, що правом щодо оспорювання батьківства наділені спадкоємця першої черги, а саме: дружина, батьки діти. Проте, цим правом вони наділяються виключно за обставин, коли особа з поважних причин не знала, що записана батьком і померла.
Таким чином, в даній статті мова йде про народження дитини та внесення відповідного актового запису ще за життя особи, яка була записана батьком. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що внесений відповідний актовий запис № 1073 Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 06 червня 2017 року, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть НОМЕР_1 (а.с.9).
Також згідно матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, про що зроблено відповідний актовий запис № 482 від 30 серпня 2017 року Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, що підтверджено копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України (а.с. 6).
В матеріалах справи міститься свідоцтво про шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 688, що підтверджено копією Свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 (а.с.8).
Керуючись положеннями ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Керуючись положеннями ч. 1 ст. 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. Таким чином, керуючись положеннями норм чинного законодавства шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вважається припиненим з дати смерті чоловіка, ОСОБА_3, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_4.
Таким чином, після смерті чоловіка ОСОБА_3 і до народження дитини, ОСОБА_4 сплинуло три місяці. За таких обставин підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є застосування ст. 133 Сімейного кодексу України, в якій визначено, що, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини.
Аналізуючи положення ст. 137 СК України, вбачається можливість спадкоємців щодо оспорювання батьківства особи, що померла до народження дитини за умови подання ним (померлою особою) за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства. Позивачем до матеріалів справи подібна заява долучена не була, питання щодо витребування таких доказів не поставало, що дає підстави вважати, що померлий ОСОБА_3 за життя із подібною заявою не звертався.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Посилання позивача на ч. 3 ст. 137 СК України не може бути підставою для звернення до суду, оскільки в такому випадку актовий запис щодо особи, як батька дитини має вчинятися за життя. У випадку ж позивача можливе застосування ч. 1 ст. 137 СК України, в якому визначена можливість оспорювання факту батьківства особи, що померла до народження дитини, проте обов'язковою умовою, що надає право для звернення до суду із позовом є звернення за життя особи до нотаріуса із заявою про невизнання свого батьківства.
Верховний Суд України, в свою чергу, також у пункті 12 своєї постанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» дав наступні роз'яснення з цього приводу:
«Статтею 137 СК передбачено можливість оспорювання батьківства й після смерті особи, записаної батьком дитини. Якщо така особа померла до народження дитини, оспорити батьківство мають право спадкоємці цієї особи за умови подання нею за життя заяви нотаріусу про невизнання свого батьківства. У разі настання смерті особи після оспорення нею свого батьківства в суді, її спадкоємці можуть підтримати позовну заяву відповідно до положень статті 37 ЦПК про процесуальне правонаступництво в цивільних справах. Коли ж померла особа не знала про те, що її записано батьком дитини, оспорити батьківство вправі її спадкоємці першої черги за законом, названі у статті 1261 Цивільного кодексу України: дружина, батьки й діти.»
Таким чином, стаття 137 СК встановлює три винятки для оспорювання батьківства після смерті цієї особи, яка записана батьком дитини іншими особами. Це: 1) подання особою письмового заперечення свого батьківства до народження дитини через нотаріальну контору (частина 1 статті 137 СК); 2) пред'явлення ним за життя позову до суду про виключення запису про нього як батька дитини з переводом цих прав на правонаступника (частина 2 статті 137 СК); 3) відсутність у нього з поважних причин інформації про запис батьком дитини (частина 3 статті 137 СК).
Інших випадків щодо можливості оспорювання батьківства, особи, яка померла законом не встановлено.
У відповідності до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в задоволенні позову покладається на позивача, однак враховуючи що позивач є інвалідом першої групи та його на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, судові витрати віднесені за рахунок держави.
На підставі ст.ст. 104, 122, 137 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 4, 5, 13, 81, 89, 141, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Індустріальний районний у м.Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради про виключення відомостей про померлу особу як батька з актового запису про народження дитини - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.Г. Зосименко