Справа №536/1865/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Клименко С.М. розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 за угодою адвоката ОСОБА_2 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Представник заявника посилається, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 05 листопада 2014 року визнано дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою с. Максимівка вул. Лесі Українки, буд. 5 Кременчуцького району Полтавської області укладений 30 жовтня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, згідно якого ОСОБА_1 придбала вказаний будинок. Рішенням № 43828661 від 02 листопада 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено в державній реєстрації права власності на зазначений житловий будинок в звязку з тим, що в рішенні суду відсутнє визнання за нею права власності на нього. З даного приводу ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розяснення судового рішення із проханням доповнити резолютивну частину наступним: «та визнати за останньою право власності на цей житловий будинок». Однак їй стало відомо, що будинок разом із земельною ділянкою було реалізовано на електронних торгах за борговими зобовязаннями ОСОБА_4, хоча останній повідомляв приватного виконавця ОСОБА_5, що майно йому не належить. ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом про визнання недійсними електронних торгів із реалізації вказаного майна, тому просив заборонити іншим особам, в тому числі державному реєстратору вчиняти будь-які дії щодо житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Лесі Українки,5 в с. Максимівка Кременчуцького району Полтавської області та щодо земельної ділянки площею 0,1528га, кадастровий номер :01:001:01850, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства та земельної ділянки площею 0,1792 га, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1ст. 151 ЦПК України).

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів звязку та адреси електронної пошти.

Подана заява про забезпечення позову не відповідає зазначеним вимогам.

Так, заява не містить обґрунтування необхідності забезпечення саме такого заходу як заборона вчиняти дії відносно житлового будинку та земельних ділянок, ціни позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, не зазначені особи, яким необхідно заборонити вчиняти певні дії, не зазначено повне найменування осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження або місцеперебування, поштові індекси.

Відповідно до п.9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, заяву про забезпечення позову слід повернути представнику заявника ОСОБА_2

Керуючись ст. ст.149-153 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Представнику заявника ОСОБА_1 адвокату ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову повернути.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_6