Справа №2-343/2011 17.05.2018
Провадження №22-ц/784/781/18
Єдиний унікальний номер судової справи № 2-343/2011
Провадження № 22-ц/784/781/18
Доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Постанова

іменем України

17 травня 2018 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Лептугою С.С.

без участі учасників справи, повідомлених про час і місце судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2018 року, постановлену головуючим суддею Румянцевою Н.О., в приміщенні цього ж суду, повний текст складено 16 березня 2018 року, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

У грудні 2017 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулось з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Заявник зазначав, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2012 року з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2, на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто 169 678 грн. 88 коп. кредитної заборгованості за кредитним договором від 06 липня 2007 року. На підставі рішення 09 квітня 2012 року видано виконавчий лист.

27 червня 2013 року виконавчий лист направлено до Інгульського відділу ДВС для організації виконання рішення суду за місцем реєстрації боржника ОСОБА_3, а 26 липня 2013 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження за пунктом 8 частини першої ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

17 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір факторингу №49, за яким право грошової вимоги за кредитами, в тому числі і кредитним договором від 06 липня 2007 року, перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія». 24 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1, за яким право вимоги за договорами забезпечення, в тому числі договором іпотеки від 06 липня 2007 року, було набуте ТОВ «Українська факторингова компанія».

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2017 року під час виконавчого провадження замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

Посилаючись на набуття права вимоги, та те, що ПАТ «УкрСиббанк» не передало ані документів виконавчого провадження, ані оригіналу виконавчого листа у звязку з його втратою, ТОВ «Українська факторингова компанія» просило поновити строк предявлення виконавчого листа до виконання та видати дублікат виконавчого листа про стягнення солідарно з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

-2-

Представник боржника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність поважних причин пропуску строку предявлення виконавчого документу до виконання.

Представники ПАТ «УкрСиббанк», Інгульського відділу ДВС та інші учасники справи участі у судових засіданнях не приймали, своєї думки стосовно заяви не висловили.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2018 року відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Українська факторингова компанія».

В апеляційній скарзі ТОВ «Українська факторингова компанія» просило ухвалу скасувати та задовольнити заяву, посилаючись на помилковість висновків суду про неповажність причин пропуску товариством виконавчого строку та втрату виконавчого документу за обставинами, якими обґрунтовував свої вимоги у суді першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи у заяві ТОВ «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого документу та поновлення строку для його предявлення до виконання, суд першої інстанції виходив з недоведеності заявлених вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо оцінки характеру причин пропуску строку та втрати виконавчого листа.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положеннями п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа поставляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

Оскільки право на отримання дублікату виконавчого листа повязано з необхідністю його виконання, то з заявою про видачу дубліката можна звернутись лише в межах строків предявлення виконавчого документу до виконання.

У разі пропуску цього строку одночасно з вимогою про видачу дубліката виконавчого листа має розглядатись і заява про поновлення строку предявлення листа до виконання.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) в редакції, діючій до 09 квітня 2012 року, виконавчі листи та інші судові документи могли бути пред'явлені до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 23 Закону, (тут і далі - в редакції чинній до 5 жовтня 2016 року) строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

-3-

Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22 березня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 червня 2012 року, з ОСОБА_3 солідарно з ОСОБА_2, на користь ПАТ «УкрСиббанк» стягнуто 169 678 грн. 88 коп. кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 06 липня 2007 року та судові витрати (а.с. 261-264, 322-323 т. 1).

09 квітня 2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_3

27 червня 2013 року виконавчий лист з Миколаївського районного відділу ДВС направлено до Інгульського відділу ДВС для організації виконання рішення суду за місцем реєстрації боржника ОСОБА_3, а 26 липня 2013 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за пунктом 8 частини першої ст. 26 Закону «Про виконавче провадження» (а.с. 112 т. 2 зворот).

Таким чином, з липня 2013 року ПАТ «УкрСиббанк» було достеменно відомо про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом щодо ОСОБА_3

З липня 2013 року питання про видачу дублікату виконавчого листа ПАТ «УкрСиббанк» щодо боржника ОСОБА_3 не порушувало.

17 листопада 2016 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено договір факторингу №49, за яким новий кредитор набув право грошової вимоги за кредитами, в тому числі і кредитним договором № 0 від 06 липня 2007 року (а.с.106-110 т.2).

У січні та лютому 2017 року заявник звернувся з заявами про заміну сторони у виконавчому провадженні щодо боржників ОСОБА_2, ОСОБА_5 (а.с.2-3, 22-23, 41-42, т.2 ).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 10 березня 2017 року під час виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_5 замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія» (а.с. 62-63, т. 2).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2017 року під час виконавчого провадження щодо боржника ОСОБА_2 замінено стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія» (а.с. 10, 89,90 т.2).

При цьому ТОВ «Українська факторингова компанія» не посилалось на відсутність у кредитора виконавчих листів щодо боржника ОСОБА_3

Строк предявлення виконавчого документу до виконання, виходячи з правил статті 23 Закону, повторно почав перебіг з 26 липня 2013 року та закінчився 27 липня 2014 року.

Заявник не надав суду доказів того, що попередній стягувач ПАТ «УкрСиббанк» з поважних причин не мав можливості предявити виконавчий документ до виконання після 26 липня 2013 року.

При цьому, посилання заявника на те, що він не звернув вчасно виконавчий лист до виконання через те, що він був втрачений, що зясовано банком 24 листопада 2016 року (дата набуття права вимоги), коли факт відсутності виконавчого листа у банка було підтверджено актом приймання передачі права вимоги, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки такі обставини були встановлені після спливу строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання та не спростовує байдужого ставлення банку щодо виконання судового рішення.

Отже, кредитор мав об'єктивну можливість цікавитись стадією виконавчого провадження, своєчасно вчинити процесуальну дію, як з отриманням оригіналу чи дубліката виконавчого листа, так і пред'явлення його до виконання до 27 липня 2014 року.

-4-

Не предявлення виконавчого листа до виконання протягом установленого законом строку про що ПАТ «УкрСиббанк» знав, щонайменше, з 2013 року, не може бути достатньою підставою для поновлення строку предявлення виконавчого документу до виконання за заявою, поданою до суду лише у грудні 2017 року.

Вказане свідчить, що зазначені заявником причини пропуску строку предявлення виконавчого листа щодо ОСОБА_3 до виконання неможна вважати поважними. Тому відсутні підстави для поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання та видачі дублікату виконавчого листва.

Доводи заявника про те, що факт втрати виконавчого листа став відомий заявнику тільки у 2016 році, суперечать вищезазначеним доказам, а тому є недоведеними.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для застосування правил ст. 433 ЦПК України для поновлення ТОВ «Українська факторингова компанія» строку для предявлення виконавчого листа, виданого 09 квітня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_3 169 678 грн. 88 коп. кредитного боргу.

Відсутність підстав для поновлення цього строку позбавляє змісту і вирішення питання про наявність підстав для видачі ТОВ «Українська факторингова компанія» дублікату виконавчого листа, в тому числі і щодо доведеності факту його втрати.

До того ж, доказів щодо втрати виконавчого листа ПАТ «УкрСиббанк» заявником не надано.

З врахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2018 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів

постановила

Апеляційну скаргу ТОВ «Українська факторингова компанія» залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 березня 2018 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді Л.М. Прокопчук

ОСОБА_7

Повний текст постанови складено 17 травня 2018 року.