Дата документу 22.05.2018
ЄУ № 420/175/18
Провадження №2/420/275/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Проньки В.В.

за участю секретаря судового засідання Сіренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідачів, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовує свої вимоги, тим що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщину вигляді будинку, розташованому в АДРЕСА_1. Вона є спадкоємцем першої черги після смерті чоловіка, заповіт на користь третіх осіб відсутній, відповідачі по справі - її діти на спадщину не претендують, не бажають її переоформляти на себе. Вона фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, так як на день смерті чоловіка вона проживала разом з ним, вступила в управління спадковим майном та володіє ним до цього часу. Але у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове домоволодіння, а саме втрачене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, яке було видане на ім'я чоловіка у 1991 році Новопсковською районною радою народних депутатів, вона не має змоги реалізувати своє право на спадщину - отримати свідоцтво про право на спадкове майно за законом, нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач змушена звернутись до суду з даним птозом. Будинок з чоловіком вони будували самі, після того як одружились у 1972 році. Зараз позивачу необхідно реалізувати своє право на спадкове майно, у зв'язку з чим вона звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.02.2018 відкрито загальне позовне провадження та призначено справу на підготовче судове засідання.

20 березня 2018 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в своїй позовній заяві просить справу розглядати без її участі.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду надали заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні в повному обсязі.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, враховуючи, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 виданого 17 листопада 1998 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 07 січня 1972 року уклала шлюб з ОСОБА_4, після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище «Макаренко», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_5 виданого 07 січня 1972 року Пісківським сільським ЗАГСом Новопсковського району Ворошиловградської області, актовий запис №1.

Згідно матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер чоловік позивача - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6, виданим 16 грудня 1991 року Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1.

З урахуванням п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, згідно якого Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, до вимог позивача про визнання права на майно в порядку спадкування за законом мають застосовуватися положення ЦК УPCP 1963 року, оскільки на час відкриття спадщини діяв ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Померлий ОСОБА_4 є чоловіком позивача ОСОБА_1

Згідно довідки №2769, виданої 15.12.2017 Виконавчим комітетом Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і вибув у зв'язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_2. На день смерті ОСОБА_4 разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина - ОСОБА_1, син - ОСОБА_3, донька - ОСОБА_5

З постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальова А.О. від 18.01.2018 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, вбачається, що позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4

Отже, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4, та є такою що прийняла спадщину.

Відповідачі по справі, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також є спадкоємцями першої черги за законом спадкового майна, після смерті батька ОСОБА_4

Відповідно до відповіді державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори Ковальова А.О. від 17.05.2018, спадкова справа після померлого в 1991 році ОСОБА_4 не заводилась.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.05.2018 №51942607, за вказаними параметрами запиту інформація відсутня.

18 січня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса з заявою для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно постанови державного нотаріуса Новопсковської державної нотаріальної контори про відмову вчинення нотаріальних дій, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно (житловий будинок), у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

В даний час позивач бажає реалізувати своє право на спадщину за законом, але не може цього зробити, так як втрачене свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке було видане на ім'я чоловіка ОСОБА_4 у 1991 році Новопсковською районною радою народних депутатів.

Судом встановлено, що згідно звіту Новопсковського РБТІ про оцінку майна, рік побудови житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - 1970 р., вартість складає - 48460 грн.

Матеріалами справи встановлено, що головою домогосподарства по АДРЕСА_1 у період з 1972 року по 1991 роки був ОСОБА_4, що підтверджується копіями з погосподарської книги, наданих листом Пісківською сільською радою Новопсковського району Луганської області від 10.04.2018 за №185.

Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду.

Державна реєстрація права власності на нерухоме майно, регулюється Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що набрав чинності з 27.01.2005 року.

Оскільки, житловий будинок, що є предметом даного позову, був побудований у 1970 році, до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», то порядок державної реєстрації зазначеного житлового будинку, повинен був проводитися відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56 (далі - Інструкція).

Так, відповідно до Інструкції, передбачено обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади, що підтверджують право приватної власності.

До матеріалів справи додано ксерокопію (згідно інвентаризаційної справи) Свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 20.08.1991 виданого Новопсковською районною радою народних депутатів, володіння, яке розташоване в АДРЕСА_1, належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, належав ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 року, оскільки це підтверджується погосподарськими книгами за 1972-1991 роки та свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 20.08.1991.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги визнання позову відповідачами, суд вважає вимоги позивача щодо визнання права власності на домоволодіння, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, такими, що підлягають задоволенню, оскільки вони законні, обґрунтовані та доказово підтверджені матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 12,13,80,81, 258-259, 265, 354-355 ЦПК України, ст.ст.328, 1216, 1218 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на домоволодіння, вартістю 48460 грн., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт громадянина України серії НОМЕР_7, виданого 17 листопада 1998 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 адреса проживання: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, паспорт громадянина України серії НОМЕР_8, виданого 24 березня 2012 року Новопсковським РВ ГУМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, адреса проживання: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, паспорт громадянина України серії НОМЕР_9, виданого 23 листопада 1999 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3, адреса проживання: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Новопсковський районний суд Луганської області до Апеляційного суду Луганської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.05.2018.

Суддя: В.В. Пронька