Справа № 522/3193/18
Провадження № 2/522/5441/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А.Ю.,

за участю секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСББ «Проспект Шевченка, 29-А» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, 29-А» в особі представника звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, згідно просило:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Шевченка, 29-А» заборгованість у розмірі цільових внесків на утримання будинку та прибудинкових територій - 48156,92 гривень.

-інфляційних витрат - 8512,62 гривень;

-трьох відсотків річних - 818 гривень 56 копійок та судові витрати.

-

Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 1998 року. Власниками приміщень у домі за адресою: АДРЕСА_1 було створено Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Шевченка, 29-А», яке займається утриманням будинку та надає житлово-комунальні послуги.

На засіданні загальних зборів ОСББ «Проспект Шевченка, 29-А» від 23.05.2013 року співвласниками ОСББ «Проспект Шевченка, 29-А» було прийнято рішення про оплату з 01.06.2013 року всіх обов'язкових платежів та додаткових послуг з розрахунків з 1 квадратного метру загальної площі власності.

Позивач зазначив, що відповідач ігноруючи рішення Загальних зборів від 23.05.2013 року про порядок нарахування та оплати обов'язкових платежів та порушуючи приписи законодавства України з 01 березня 2017 року відмовився оплачувати обов'язкові платежі в повному обсязі, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості перед ОСББ «Проспект Шевченка, 29-А» у розмірі 57488,00 гривень.

Представник позивача в судовому засіданні просив замінити відповідача на спадкоємця ОСОБА_1 Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача та відповідач у судовому засіданні не заперечували щодо заміни відповідача ОСОБА_2 на його спадкоємця. Позов не визнали та просили суд у його задоволенні відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 10 червня 1998 року, виданого на підставі розпорядження Приморської райадміністрації виконкома Одеської міської ради № НОМЕР_1 від 10 липня 1998 року № НОМЕР_1, зареєстрованого 27 липня 1998 року.

Відповідно до Свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 копія якого наявна в матеріалах справи, у м. Гіссен, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_2.

Згідно із заповітом від 21.09.2003 року, ОСОБА_1 є спадкоємцем всього майна, у тому числі й квартири АДРЕСА_1, померлого ОСОБА_2.

Протокольною ухвалою суду від 10.05.2018 року відповідача було замінено на його спадкоємця ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті в розмірі вартості спадкового майна.

Відповідно до акту приймання-передачі житлового комплексу або частини з балансу на баланс, житловий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 переданий на баланс ОСМД «Проспект Шевченко,29А».

Згідно з положеннями розділу І та ІІ Статуту Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Шевченка, 29-А», в оновленій редакції, ОСББ створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 Об'єднання створено відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», з метою забезпечення та захисту прав співвласників та дотримання ними обов'язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

На засіданні загальних зборів ОСББ «Проспект Шевченка, 29-А» від 23.05.2013 року співвласниками ОСББ «Проспект Шевченка, 29-А» було прийнято рішення про оплату з 01.06.2013 року всіх обов'язкових платежів та додаткових послуг з розрахунків з 1 квадратного метру загальної площі власності.

Позивач зазначив, що відповідач ігноруючи рішення Загальних зборів від 23.05.2013 року про порядок нарахування та оплати обов'язкових платежів та порушуючи приписи законодавства України з 01 березня 2017 року відмовився оплачувати обов'язкові платежі в повному обсязі, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості перед ОСББ «Проспект Шевченка, 29-А».

Відповідно до розрахунку заборгованості, за житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 за період з березня 2017 року по січень 2018 року, складає 57488,10 гривень.

Правовідносини власників житлових приміщень з утримання житлового приміщення регулюються нормами ЦК України та законодавства, яке регулює користування житловими будинками та прибудинковими територіями.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно зі статті 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Ст. 19 Закону також встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Частина 2 статті 23 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено. що між сторонами не було укладено відповідного договору.

Положеннями статті 162 ЖК УРСР регулюється порядок визначення та внесення плати за користування жилим приміщенням, яке належить громадянину на праві приватної власності та право на користування яким мають інші особи, зокрема наймачі та члени їх сімей на підставі договору найму (стаття 759 ЦК України).

Водночас ч. 1 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов'язком виконавця є підготовка та укладення зі споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору; виробником є суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги (ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування наділенні повноваженнями щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (зокрема, і тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій).

Тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються для виконавців/виробників послуг (ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", вимоги Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 N 869).

Будь-яких належних та допустимих доказів того що саме позивач був виконавцем зазначених послуг відповідно до діючого законодавства суду не надано.

Предметом розгляду справи є заборгованість, що значиться за попереднім власником житла, а позивач не навів доказів виникнення у відповідача зобов'язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у попереднього власника.

У своїй заяві Позивач вказує, що він надає житлово-комунальні послуги а також виконує усі інші передбачені законом функції щодо утримання житлового будинку. Але в обґрунтування позовних вимог Позивачем не надано доказів надання таких послуг, а також доказів того, що вони були отримані всіма споживачами, зокрема відповідачем.

З наданих позивачем розрахунків не вбачається, які саме послуги відповідачем спожиті, їх кількість та вартість, а також факт несплати отриманих відповідачем послуг.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСББ «Проспект Шевченка, 29-А».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, з огляду на те, що цивільне судочинство не може ґрунтуватись на припущеннях, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Шевченка, 29-А»

На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 258-259, 263 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСББ «ПРОСПЕКТ ШЕВЧЕНКА, 29-А» (, адреса: м. Одеса, пр-т Шевченка, 29а) до ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_3, виданий 06.06.2018 року, адреса: АДРЕСА_1) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - відмовити.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15.5 Розділу XII Перехідні положення ЦПК України).

Повний текст рішення суду складено 21.05.2018 року.

Суддя: Бойчук А.Ю.