Справа № 565/1759/16-ц
Провадження № 2/565/53/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2018 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області -

під головуванням судді Незнамової І.М.

з участю секретаря Нафєєвої Н.В.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кузнецовської міської Державної нотаріальної контори Рівненської області про визнання заповіту недійсним та відновлення чинності заповіту,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання заповіту ОСОБА_5, посвідченого 09 липня 2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської Державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №740, недійсним та про відновлення чинності заповіту ОСОБА_5, посвідченого 21 грудня 2001 року державним нотаріусом Кузнецовської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №ІІІ-578.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що заповіт спадкодавця ОСОБА_5, посвідчений 09 липня 2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської Державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6, є недійсним, у звязку з тим, що під час складання заповіту, заповідач не сприймала дійсності через свій похилий вік, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Окрім цього зазначає, що ОСОБА_4 чинив психологічний тиск на ОСОБА_5, тому волевиявлення ОСОБА_5 при складанні заповіту не було вільним. Також вказує на те, що ОСОБА_5 була неграмотною, тому сама не змогла б написати в заповіті «прочитано і підписано власноручно ОСОБА_5».

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові та передала слово для пояснень своєму представнику ОСОБА_2

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві та зауважила, що, на її думку, при посвідченні заповіту 09 липня 2015 року від імені ОСОБА_5, нотаріусом ОСОБА_6 було допущено ряд порушень, а саме: не було належним чином перевірено дієздатність спадкодавця, оскільки ОСОБА_5 мала більше 80-ти років; не встановлено, чи перебувала спадкодавець під опікою і який мала стан здоровя; заповіт був посвідчений без свідків; невідомою особою було зроблено запис «прочитано та підписано мною власноручно ОСОБА_5», так як ОСОБА_5 була неграмотною, неписемною; в заповіті не вказано, яка саме особа підписала заповіт за ОСОБА_5 Вважає, що ОСОБА_5 не могла з власної волі заповісти своє майно відповідачу, оскільки заповідач була ізольованою від своїх рідних та близьких, так як ОСОБА_4 зачинив ОСОБА_5 у квартирі, не дозволяв їй говорити по телефону, забороняв відвідувати медичний заклад, забирав отриману пенсію. Просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнав та пояснив, що він є двоюрідним племінником позивачки ОСОБА_1 та онуком померлої ОСОБА_5 У 2014 році він звільнився із вязниці. Час від часу він приходив до бабусі, провідував її, приносив гостинці. Одного дня, коли він перебував у ОСОБА_5, остання запропонувала йому переїхати жити до неї та доглядати її, на що він погодився. Саме із дозволу покійної бабусі він заселився у квартиру ОСОБА_5, проживав там та доглядав покійну до дня смерті. За життя ОСОБА_5 вказувала, що залишить свою частку квартири тому, хто догляне її до смерті. Зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_5 знаходилася під соціальним супроводом територіального центру соціального обслуговування і її відвідували працівники зазначеної служби. Жодних перешкод у спілкуванні і відвідуванні бабусі він нікому не чинив. 09 липня 2015 року він, на прохання ОСОБА_5, завів її до нотаріуса, де бабуся зробила заповідальне розпорядження. Заперечив твердження позивача щодо недієздатності, неграмотності та неписемності ОСОБА_5, зазначивши, що та була здоровою, все розуміла, вміла писати та рахувати, також заперечив твердження позивача щодо примушування ОСОБА_5 скласти заповіт на його імя. Окрім цього, ОСОБА_4 вказав, що окрім нього ніхто за ОСОБА_5 не доглядав, за два місяці до смерті бабуся була лежачою і лише він її мив, переодягав і годував. Також зазначив, що про волевиявлення ОСОБА_5 знала вся рідня. Просив в позові відмовити з підстав викладених у запереченнях на позов.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_3 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала, надала пояснення, які повторюють зміст заперечень на позов та пояснення відповідача ОСОБА_4 Вказала, що заповіт від 09 липня 2015 року від імені ОСОБА_5, який посвідчений за рік до смерті заповідача, відповідає вимогам Закону. Зауважила, що ОСОБА_5 не була визнана недієздатною, усвідомлювала свої дії, розпорядження покійної щодо залишення свого майна ОСОБА_4 є добровільним і таке волевиявлення слід поважати. Просить в задоволенні позову відмовити.

Представник Кузнецовської (Вараської) міської Державної нотаріальної контори Рівненської області в судове засідання не зявився. Від державного нотаріуса ОСОБА_6 до суду надійшла заява, у якій вона просить розглянути справу за її відсутності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона працює керівником територіального центру соціального обслуговування та надання соціальних послуг м.Вараш (Кузнецовськ) Рівненської області. Зазначила, що ОСОБА_5 перебувала на обліку та отримувала послуги територільного центру, відповідно до укладеного договору. Закріплений працівник центру відвідує осіб, які перебувають у них на обліку, не менше двох разів в тиждень і тривалість перебування працівника із підопічним повинна складати не менше двох годин. Вказала, що територіальному центру було відомо, що всі правовстановлюючі документи на житло знаходилися у ОСОБА_1 і при необхідності їх надання, працівник центру телефонував позивачці і та привозила документи. Також їй відомо, що неодноразово до територіального центру, за консультаціями, від імені ОСОБА_5 звертався ОСОБА_4, який останні роки проживав разом із ОСОБА_5 і здійснював за нею догляд. Працівники центру завжди мали вільний доступ до квартири, де проживала ОСОБА_5 і перешкод їм ніхто не чинив, вони супроводжували покійну у лікарню для проходження медичних оглядів, допомагали оформляти необхідні документи. В період отримання послуг у центрі, ОСОБА_5 жодного разу не скаржилась на родичів, була психічно здорова.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює соціальним працівником територіального центру соціального обслуговування та надання соціальних послуг м.Вараш (Кузнецовська) Рівненської області. Зазначила, що останні роки вона, від імені центру, здійснювала піклування за ОСОБА_5 Вона допомагала їй оплачувати комунальні послуги, водила до лікарні, купувала ліки. Бували випадки коли вона не заставала вдома ОСОБА_5 і коли приходила наступного разу, то зясовувала причини відсутності її вдома, на що ОСОБА_5 відповідала, що можливо ходила в магазин. Їй відомо, що правовстановлюючі документи на квартиру ОСОБА_5 були у ОСОБА_1, оскільки при оформленні документів по догляду за ОСОБА_5, саме ОСОБА_1 надавала їх в центр. Також вона знала, що протягом останніх двох років, ОСОБА_5 проживала разом із своїм онуком ОСОБА_4, оскільки постійно бачила того у квартирі під час відвідування і жодного разу ОСОБА_5 на ОСОБА_4 не скаржилася. Відмічає, що ОСОБА_5 завжди була чиста та охайна, в квартирі було прибрано, сторонніх запахів не було, навіть не зважаючи на те, шо за два-три тижні до смерті, ОСОБА_5 була лежачою і не могла говорити.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона є родичкою, як позивачці з її представником, так і відповідачу. Ствердила, що після звільнення ОСОБА_4 з місць позбавлення волі, той, на прохання ОСОБА_5, поселився у неї і здійснював догляд за покійною до самої смерті. Вона неодноразово приходила до ОСОБА_5 і бачила, що та була доглянута, в квартирі завжди було чисто. ОСОБА_5 особисто їй говорила, що хоче заповісти свою частку квартири ОСОБА_4, оскільки той її доглядає. Окрім цього, ОСОБА_5 їй скаржилася на ОСОБА_1 і розповідала, що позивачка з донькою хотіли помістити її до будинку для пристарілих, а квартиру продати. Саме із цих підстав, ОСОБА_5 склала новий заповіт. Свідок також ствердила, що ОСОБА_5 вміла писати по буквах та ставити підпис.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що сімї позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_4 добре знає, оскільки її чоловік є їх далеким родичем. ОСОБА_5 приходила постійно до них в гості. Їй відомо, що у 2012 році ОСОБА_1 забрала ОСОБА_5 до свого місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак через нетривалий термін ОСОБА_5 повернулася до місця свого проживання. При зустрічі ОСОБА_5 повідомила їй, що ОСОБА_1 хоче помістити її до будинку пристарілих, а квартиру забрати собі, окрім того скаржилася на те, що не могла оформити субсидію, оскільки оригінали документів на квартиру знаходяться у ОСОБА_1, а також на те, що ОСОБА_1 за неї отримує пенсію і залишає їй лише 400-500 грн. Також їй відомо, що ОСОБА_5 доживала віку разом з ОСОБА_4, який доглядав за нею, прибирав квартиру, купував продукти харчування та ліки. ОСОБА_5 їй повідомляла, що складе заповіт на того, хто догляне її до смерті. Звернула увагу на те, що похорони ОСОБА_5 організовував ОСОБА_4 Зауважила, що ОСОБА_5 до моменту смерті була здоровою та психічними розладами не страждала. Вважає, що воля ОСОБА_5 щодо заповіту, який складений на імя ОСОБА_4, була вільною і ніхто її до цього не примушував.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Підставами для такого висновку суду є наступне.

Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно заповіту, посвідченого 21 грудня 2001 року державним нотаріусом Кузнецовської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №ІІІ-578, ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, в тому числі належну їй на праві власності 1/2 частку квартири №40 будинку №9/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовськ (Вараш) Рівненської області.

Частинами 2,3 ст.1254 ЦК України передбачено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Відповідно до нового заповіту, посвідченого 09 липня 2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6, зареєстрованого в реєстрі за №740, ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_4 все майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого не складалося, взагалі все те, що їй належатиме на день смерті та на що вона за законом матиме право.

Свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ №193082 від 14 липня 2016 року підтверджується, що ОСОБА_5 померла 09 липня 2016 року.

Із лікарського свідоцтва про смерть №86 від 10 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_5 померла внаслідок: хронічна серцево судинна недостатність; ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, гіпертонічна хвороба 3 ступеня.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна №68226842 від 16 вересня 2016 року слідує, що власниками квартири №40 будинку №9/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська (Вараш) Рівненської області є ОСОБА_5 з часткою у власності 1/2, ОСОБА_1 з часткою у власності 1/2.

Довідкою ЖЕД №1 м.Кузнецовська (Вараш) від 22 серпня 2016 року за №1899 підтверджується, що ОСОБА_5 була зареєстрована в квартирі №40 будинку №9/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська (Вараш) Рівненської області з 15 червня 1976 року по день смерті 09 липня 2016 року.

Із довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області від 16 грудня 2016 року за №5724 вбачається, що в квартирі №40 будинку №9/1 по м-ну Будівельників м.Кузнецовська (Вараш) Рівненської області зареєстрована ОСОБА_1.

З довідки виконавчого комітету Озерської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 26 вересня 2016 року за №1065 слідує, що ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, однак не зареєстрована за місцем проживання.

Договором про соціальне обслуговування (надання соціальних послуг) одинокого (проживаючого самотньо) громадянина з ІІІ групою рухової активності від 06 січня 2011 року, який укладений між Територіальним центром соціального обслуговування м.Кузнецовська (Вараш) та ОСОБА_5 підтверджується, що на обслуговуванні територіального центру перебувала ОСОБА_5 Даний договір пролонговувався 06 січня 2012 року, 06 січня 2013 року, 06 січня 2014 року, 06 січня 2015 року, 06 січня 2016 року.

Згідно медичних висновків про здатність до самообслуговування та потребу в сторонній допомозі громадянина, який потребує соціального обслуговування (надання соціальних послуг) територіальним центром за місцем проживання, від 05 грудня 2012 року, від 24 грудня 2013 року та від 24 грудня 2014 року, слідує, що ОСОБА_5 підлягала обслуговуванню вдома, не потребула соціально побутової адаптації, потребула соціально медичних послуг, не підлягала направленню в стаціонарне відділення для тимчасового або постійного проживання та направленню в територіальний будинок інтернат, будинок інтернат для громадян похилого віку та інвалідів, пансіонат для ветеранів війни та праці, психоневрологічний інтернат.

Судом встановлено, що позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, покликається на те, що заповіт спадкодавця ОСОБА_5, посвідчений 09 липня 2015 року державним нотаріусом Кузнецовської міської Державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6, є недійсним, у звязку з тим, що під час складання заповіту, заповідач не сприймала дійсності через свій похилий вік, не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, окрім того піддавалась психологічному тиску зі сторони ОСОБА_4, тому вважає, що волевиявлення ОСОБА_5 при складанні заповіту не було вільним. Також позивач зазначає, що ОСОБА_5 була неграмотною, неписемною, тому сама не могла написати при посвідченні заповіту «прочитано і підписано власноручно ОСОБА_5».

Згідно ч.2 ст.1257 ЦК України, за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Із висновку експерта за результатами проведення судово почеркознавчої та судово технічної експертизи документів №955/956/17-22 від 04 квітня 2018 року вбачається, що засоби технічного відтворення рукописного тексту та підписів від імені ОСОБА_5 у двох примірниках заповіту, складеного 09 липня 2015 року та посвідченого державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6, а також підпису та запису у журналі реєстрації нотаріальних дій цього нотаріуса (запис №740 від 09 липня 2015 року) про укладання цього заповіту не застосовувались. Цей текст та підписи виконано рукописним способом, без технічної підготовки до їх виконання. Текст «заповіт мною ОСОБА_5 прочитано і підписано власноручно», а також підпис від імені ОСОБА_5 у двох примірниках заповіту від 09 липня 2015 року, посвідченого державним нотаріусом Кузнецовської міської державної нотаріальної контори Рівненської області ОСОБА_6, виконано ОСОБА_5. Запис «ОСОБА_5Л.» та підпис у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» (запис №740 від 09 липня 2015 року) реєстру нотаріальних дій державного нотаріуса ОСОБА_6 виконано ОСОБА_5.

Свідки, які допитані в судовому засіданні, підтвердили, що в період часу, коли посвідчувався заповіт, ОСОБА_5 мала задовільний стан здоровя, сама, без допомоги сторонніх, пересувалася, розуміла, що за дія відбувається і бажала скласти заповіт на користь ОСОБА_4, так як за життя вказувала, що напише своє заповідальне розпорядження на того, хто до смерті буде її доглядати.

В судовому засіданні встановлено, що з 2014 року і до моменту смерті ОСОБА_5, ОСОБА_4 проводив догляд заповідача, проживав разом із нею, забезпечував її всім необхідним.

У п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року зазначено, що при вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК (435-15)), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов'язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім'ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов'язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 усвідомлювала свої дії, була психічно здоровою і недієздатною не визнавалась. ОСОБА_5 повідомляла родині про свої наміри щодо майна, яке їй належить. Жодних доказів застосування насильства ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_5 не добуто.

Висновок експерта за результатами проведення судово почеркознавчої та судово технічної експертизи документів №955/956/17-22 від 04 квітня 2018 року містить категоричне твердження, що текст «заповіт мною ОСОБА_5 прочитано і підписано власноручно», а також підпис від імені ОСОБА_5 у двох примірниках заповіту від 09 липня 2015 року виконано ОСОБА_5, запис «ОСОБА_5Л.» та підпис у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» (запис №740 від 09 липня 2015 року) реєстру нотаріальних дій державного нотаріуса ОСОБА_6 виконано ОСОБА_5. Даний висновок спростовує твердження позивача про те, що текст і підписи в заповіті та реєстрі виконані не ОСОБА_5, а іншою особою.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стороною позивача не було представлено суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що спадкодавець ОСОБА_5 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час вчинення оспорюваного правочину, та доказів, що підтверджували б факт вчинення заповіту під впливом насильства, тому даний правочин не може бути визнаний недійсним.

Розглядаючи вимогу позивачки ОСОБА_1 про відновлення чинності попереднього заповіту, суд керується нормою ч.3 ст.1254 ЦК України, у якій визначено, що кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Керуючись ст.ст.2,3,81,89,263,264,265,268,352,354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кузнецовської міської Державної нотаріальної контори Рівненської області про визнання заповіту недійсним та відновлення чинності заповіту відмовити, через безпідставність.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.15.5) розділу XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст судового рішення буде складено 17 травня 2018 року.

Головуючий