РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року

Київський районний суд міста Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю секретаря - Бломберус С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/18286/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 19.11.2008 року вона зареєстрована та постійно проживає в АДРЕСА_1. Право власності на дану квартиру вона набула шляхом обміну квартирами зі своєю сестрою - ОСОБА_3 від 07.10.2008 р. З 06.11.1992 р. вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 (відповідачем), який зареєстрований у зазначеній квартирі з 26.11.2008 р. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Діти залишилися проживати з нею. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 виїхав з квартири та забрав усі свої речі. Протягом тривалого часу (з 2014 року) вона вимушена сплачувати комунальні слуги, які нараховуються, в тому числі, на її колишнього чоловіка ОСОБА_2, що порушує її права та ставить її в скрутне матеріальне становище. ОСОБА_2 без поважних причин не проживає на спірній житловій площі більш ніж 6 місяців, не сплачує комунальні послуги, тому відповідач втратив право користування житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 14.12.2017 року відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи.

Заявлене до розгляду справи по суті клопотання позивача про виклик та допит свідків - задоволено.

В судове засідання позивач та її представник не з'явилися, в ході судового розгляд справи позовні вимоги підтримали, надали пояснення відповідно до викладених в позові вимог.

Відповідач ОСОБА_2 не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, зазначив, що справді з 2014 року за адресою: АДРЕСА_1, він не проживає.

Представник Київського районного відділу у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не сповістив.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_4 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору міни від 07.10.2008 року №5-656.

Згідно з довідкою КП «Жилкомсервіс» від 13.11.2017 року, відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований з 26.11.2008 року за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2014 року (справа №640/8064/14-ц) розірвано шлюб між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06.11.1992 року.

Допитаний свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є сусідкою позивачки, проживають у спільному тамбурі, вони ходять в гості один до одного. ОСОБА_2 не проживає з 2014 року у квартирі АДРЕСА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розлучилися в 2014 році. В спірній квартирі проживають діти позивачки - дочки ОСОБА_6 та ОСОБА_7, онук ОСОБА_9, батько ОСОБА_8.

Відповідач надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав, зазначив, що справді з 2014 року за адресою: АДРЕСА_1, він не проживає.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Враховуючи, що наданими позивачем доказами підтверджено та визнано відповідачем, що він добровільно не проживає у спірній квартирі з 2014 року, на проживання у спірній квартирі не претендує, то відповідач вважається таким, що втратив право користування спірною квартирою.

Відповідно до частини 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи, що відповідач у спірній квартирі відсутній без поважних причин (добровільно) 4 роки, відповідач добровільно вибув зі спірної квартири, зв'язку з житлом не підтримує, домовленості щодо збереження за відповідачем права користування спірної квартири відсутні, тому відповідач втрачає право на користування цим житлом.

У зв'язку з цим, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком, підлягають задоволенню.

Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наявних у справі доказів.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 206, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 383, 405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський районний відділ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, зареєстрована: АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований: АДРЕСА_1; проживає: АДРЕСА_2

Рішення складено та підписано 20.11.2018 року.

Головуючий -