12 листопада 2018 року місто Чернігів
Справа №751/4814/18
Провадження№2/751/1215/18
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н.В.
секретаря судового засідання Дасюк Н.В.
учасники справи:
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будімпекс»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чернігівська філія Товарної біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості», товарна біржа «Всеукраїнська біржа нерухомості»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будімпекс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Чернігівська філія товарна біржа «Всеукраїнська біржа нерухомості», товарна біржа «Всеукраїнська біржа нерухомості» про визнання права власності на квартиру,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Будімпекс» про визнання дійсним договору купівлі-продажу №004_2000 від 24 січня 2000 року квартири АДРЕСА_1, який зареєстровано на Чернігівській філії Товарної біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості» згідно з Протоколом відкритих біржових торгів №004_2000 від 24 січня 2000 року; визнання права власності на вищевказану квартиру.
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.01.2000 року між нею та Українсько-російським товариством з обмеженою відповідальністю «Будімпекс» було укладено договір купівлі-продажу №004_2000, що був зареєстрований під №004_2000 на Чернігівській філії Товарної біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості», відповідно до якого вона купила трикімнатну квартиру № 17, яка розташована в будинку № 72 по вул. Незалежності в м. Чернігові, загальною площею 71,2 кв.м. Вказаний договір не був нотаріально посвідчений, оскільки на момент укладення угоди даний договір був зареєстрований на Чернігівській філії Товарної біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості». Право власності на вказану квартиру зареєстровано за позивачем. Під час проведення ремонту квартири у 2018 році було втрачено оригінал договору купівлі-продажу, у звязку з чим, позивач позбавлена можливості розпоряджатися своїм майном, тому звертається до суду за захистом своїх прав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі
До початку першого судового засідання, у порядку ст.51 ЦПК України, проведено заміну первісного відповідача - Українсько-російське товариство з обмеженою відповідальністю «Будімпекс», належним відповідачем - ТОВ «Будімпекс» (а.с.52-55).
Також, при підготовці справи до розгляду, відповідно ч.3 ст.53 ЦПК України, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товарну біржу «Всеукраїнська біржа нерухомості».
Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.11.2018 року позов в частині позовних вимог про визнання дійсним договору купівлі-продажу №004-2000 від 24 січня 2000 року квартири АДРЕСА_1, який зареєстровано на Чернігівській філії Товарної біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості» згідно з протоколом відкритих біржових торгів №004-2000 від 24 січня 2000 року - залишено без розгляду відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.
У судове засідання позивач не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлена, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача та представники третіх осіб повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
З урахуванням вищевикладеного судом 12.11.2018 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Згідно договору купівлі-продажу №004_2000 від 24.01.2000 року ОСОБА_1 придбала у Українсько-російського товариства з обмеженою відповідальністю «Будімпекс» трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, який був зареєстрований на Чернігівській філії Товарної біржі «Всеукраїнська біржа нерухомості» з реєстраційним №004_2000 від 24.01.2000 року (а.с.11-12).
Право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 - позивачем по справі, що підтверджується інформаційною довідкою КП ЧМБТІ №6907 від 20.06.2018 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №130459385 від 11.07.2018 року (а.с.12, 25).
Позивачка не має можливості розпоряджатися своїм майном, оскільки оригінал договору купівлі-продажу №004_2000 від 24.01.2000 року на спірну квартиру втрачений.
Позивачем подано оголошення в пресу про втрату оригіналу договору купівлі-продажу №004_2000 від 24.01.2000 року на спірну квартиру (а.с.73-75).
ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до положення статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Враховуючи, що позивачем втрачений оригінал документа, який засвідчує його право власності, обраний спосіб захисту свого права як визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
V. Розподіл судових витрат.
Вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, у зв'язку з чим, керуючись ст.13 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує з відповідача судові витрати на його користь.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12-13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 328, 392 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 16.11.2018 року.
Суддя Н. В. Маслюк