Якимівський районний суд Запорізької області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 330/1816/18
"31" жовтня 2018 р. смт. Якимівка
Якимівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Куценко О.О., секретаря судового засідання Павленко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житлом,
Позивач звернулася в суд з позовом в якому вказала, що їй на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1. В зазначеному будинку крім позивачки та її матері ОСОБА_3, зареєстрований батько позивачки ОСОБА_2. В 2008 році між батьками позивачки було розірвано шлюб, а починаючи з 2014 року відповідач ОСОБА_2 покинув місто свого мешкання за реєстрацією та виїхав до Росії. Протягом цього часу батько з позивачкою не спілкується, про місце свого знаходження не повідомляє. На теперішній час позивачка та її матір мешкають за місцем реєстрації, але наявність зареєстрованої особи в будинку створює певні незручності позивачці, як власнику.
В зв'язку з чим, просить суд, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 особою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1. Усунути перешкоди в користуванні майном шляхом зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити у випадку неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про місце, час проведення судового засідання, про причини не явки суд не повідомив, суд вважає за можливе згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у справі матеріалів та доказів.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, викликався належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивачки, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу будинку, укладеного 28 вересня 1996 року, ОСОБА_1. є власником будинку АДРЕСА_1. Відповідач ОСОБА_1 доводиться батьком заявниці та зареєстрований у належному їй житловому будинку. Починаючи з 2014 року відповідач ОСОБА_2 покинув місто свого мешкання за реєстрацією та виїхав до Росії. (а.с.10)
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном у вигляді житлового приміщення, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Виходячи з того, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71,72,116,156 ЖК України;ст. 405 ЦК України).
Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі N 6-57цс11.
Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин зважаючи, що відповідач більше трьох років не проживає за місцем реєстрації по АДРЕСА_1, він втратив право користування зазначеним житлом, як член сім`ї позивачки, а тому вимоги в цій частині є обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.
В частині заявленої позивачем вимоги, щодо зобов'язання відповідача не чинити перешкоди у здійсненні ним свого права користування будинком, вона не може бути задоволена, оскільки позивачем не надано доказів, що на цей час відповідач будь-яким чином чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним свого права користування.
За таких обставин суд вважає, що позові вимоги підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 60, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. 319, 391, ч. 2 ст. 405 ЦК України
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: виконавчий комітет Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області про усунення перешкод в користуванні майном та визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте по письмовій заяві відповідача, яка може бути подана до Якимівського районного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня проголошення цього рішення.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: