Єдиний унікальний номер 2н-520/11
Номер провадження 2-др/725/11/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2018 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Стоцька Л. А., розглянувши заяву ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про ухвалення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.08.2018 року було вирішено видати ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» дублікат судового наказу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.08.2011 року у справі №2-н-520/11 за заявою ДК «Газ України» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1.

При цьому у поданій до суду заяві ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України», окрім вирішення питання про видачу дублікату судового наказу, просив визнати причину пропуску строку предявлення до виконання судового наказу, виданого судом у справі №2-н-520/11, поважною та строк його предявлення до виконання.

Частково дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) (далі - Закону) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Як було встановлено судом, 23.08.2011 року Першотравневим районним судом м.Чернівці було видано судовий наказ №2-н-520/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДК «Газ України» заборгованості за спожитий газ за період з 01.04.2010 по 01.06.2011 року в розмірі 4659 грн. 81 коп. та понесені судові витрати.

Зазначений судовий наказ стягувачем було вчасно предявлено до виконання, проте листом №02.2-11/2027 від 20.07.2018 року Управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернівецькій області повідомило заявника про те, що зазначений судовий наказ перебував на виконанні та був повернутий стягувачеві.

Однак, копія постанови ВДВС про повернення виконавчого документу стягувачеві та оригінал судового наказу №2-н-520/11 від 23.08.2011 року до ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» не надходили.

При вирішенні даної заяви суд керується нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка була ратифікована Україною 17.07.1997 року, а також розясненнями наданими Європейським судом з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 22.02.2005 року, ухваленого у справі «Шаренок проти України», було встановлено порушення ст.6 Конвенції та ст.1 протоколу 1 Конвенції. При цьому, Суд зазначив, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобтоправо порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов'язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід'ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Також, Суд сказав на свою прецедентну практику, згідно з якою відсутність у заявника можливості домогтися виконання рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, гарантоване першим реченням частини першої статті 1 Протоколу № 1.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і використання практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду є джерелом права у національній правовій системі.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання обґрунтована та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 433, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ :

Поновити ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» пропущений строк для предявлення до виконання судового наказу, виданого 23.08.2011 року Першотравневим районним судом м.Чернівці у справі №2-н-520/11.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька