Справа № 752/830/18
Провадження №: 2-о/752/138/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Плахотнюк К.Г., за участю секретаря судового засідання Веременко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи, -

В С Т А Н О В И В :

заявниця звернулася до суду з заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи, в якій просить суд зобов'язати ПАТ «Укрсоцбанк» розкрити банківську таємницю щодо депозитного рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» на ім»я ОСОБА_2, зокрема, інформації про рух грошових коштів на вказаному рахунку, заяви про отримання ОСОБА_2 готівки, заяви про закриття депозитного рахунку, виписки про рух коштів та інші документи, які підтверджують зняття коштів та закриття рахунку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що дана інформація необхідна заявниці для реалізації свого права власності на Ѕ частину грошового вкладу по вказаному депозитному рахунку.

Заявниця у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги викладені в заяві підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явились, про дату та час розгляду заяви повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги розумні строки розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2016 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя було задоволено частково, зокрема за ОСОБА_1 було визнано право власності на Ѕ частину грошового вкладу по депозитному рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» (а.с.5-9).

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 14.02.2017 року, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2016 року залишено без змін (а.с.10-17).

22.11.20107 року ОСОБА_1 письмово звернулась до ПАТ «Уксобанк» із заявою про надання інформації щодо депозитного рахунку НОМЕР_1 (а.с.20).

Відповідно до листа ПАТ «Укрсоцбанк» від 08.12.2017 року № 17/290/96-15722, позивачу було відмовлено у видачі інформації щодо депозитного рахунку, оскільки до письмової заяви не було подано письмовий дозвіл ОСОБА_2 або належним чином оформлену копію судового рішення про розкриття банківської таємниці щодо клієнта банку ОСОБА_2 (а.с.21).

Статтею 1076 ЦК України визначено, що банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. У разі розголошення банком відомостей, що становлять банківську таємницю, клієнт має право вимагати від банку відшкодування завданих збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Частиною 2 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації; 9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ від 30 вересня 2011 року № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб» коло суб'єктів, які мають право вимагати безпосередньо від банку розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, визначається законом (стаття 62 «Про банки і банківську діяльність») і може змінюватися тільки на підставі закону.

Порядок та підстави розкриття банківської таємниці визначений ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою визначений вичерпний перелік осіб, на запити яких може розкриватися банківська таємниця, та підстави, за наявності яких, така інформація може бути їм надана. Зокрема, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи; а також за рішенням суду.

Справи про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб, розглядаються у порядку окремого провадження, що передбачено ст. 293 ЦПК України.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму ВССУ від 30 вересня 2011 року № 10 надано роз'яснення, що заяви про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи подаються до суду у випадках, встановлених законом. У зв'язку із цим провадження у такій справі може бути відкрито лише за заявою суб'єктів, перелічених у Законі «Про банки і банківську діяльність», та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб'єктів.

При цьому письмова вимога суду щодо надання інформації, яка містить банківську таємницю, має відповідати нормам ч. 2 ст. 62 Закону ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», а саме: бути викладена на бланку державного органу встановленої форми; бути надана за підписом керівника державного органу (чи його заступника), скріпленого гербовою печаткою; містити передбачені цим Законом підстави для отримання цієї інформації; містити посилання на норми закону, відповідно до яких державний орган має право на отримання такої інформації.

Керуючись наведеними вище нормами та Правилами зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затвердженими постановою правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №267, обслуговуючий банк зобов'язаний виконати письмові вимоги суду загальної юрисдикції, а також ухвалені ними рішення (постанови) про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, у порядку, установленому законодавством України. (Постанова Правління Національного банку України від 14 липня 2006 року №267 «Про затвердження Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці» зареєстрована в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2006 року за №935/12809 і набрала чинності з 14 серпня 2006 року).

Таким чином, згідно зі ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд вправі надіслати належним чином оформлену вимогу і обслуговуючий банк зобов'язаний виконати рішення суду та письмово надати заявнику інформацію, яка містить банківську таємницю щодо юридичних та фізичних осіб.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та законною, в зв»язку з чим підлягає задоволенню, оскільки заявниця, відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили, є власником Ѕ частини депозитного рахунку, а тому має право на реалізацію свого права власності, зокрема, в частині отримання інформації від банку щодо депозитного рахунку.

Частиною 3 ст. 350 ЦПК України передбачено, що рішення суду щодо розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, підлягає негайному виконанню. Оскарження такого рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст.ст. 81, 82, 259, 263-265, 293,347-350 ЦПК України, ст.62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю щодо фізичної особи, - задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» розкрити банківську таємницю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), а саме: надати інформацію щодо депозитного рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укрсоцбанк» (код 00039019, м. Київ, вул. Ковпака, 29) на ім»я ОСОБА_2, зокрема, щодо інформації про рух грошових коштів на вказаному рахунку, заяви про отримання ОСОБА_2 готівки, заяви про закриття депозитного рахунку, виписки про рух коштів та інші документи, які підтверджують зняття коштів та закриття рахунку.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Особа, щодо якої банк розкриває банківську таємницю, або заявник мають право у п'ятиденний строк оскаржити ухвалене судом рішення до Апеляційного суду м. Києва.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя К.Г. Плахотнюк