233 № 233/5191/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2018 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О.О., за участі секретаря судового засідання Клугер Т.А.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Костянтинівської міської ради, третя особа - Костянтинівська міська рада, - «про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій ним до суду до Управління освіти Костянтинівської міської ради позовній заяві просить визнати незаконним та скасувати наказ начальника Управління освіти Костянтинівської міської ради №228к/тр від 31 серпня 2018 року, в частині його звільнення з посади директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня №1 та поновити його на посаді директора Закладу загальної середньої освіти № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області, пославшись на таке:

Наказом начальника Управління освіти Костянтинівської міської ради №160 від 26 серпня 2008 року він був призначений на посаду директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня № 1.

Наказом начальника Управління освіти Костянтинівської міської Ради 228к/тр від 31 серпня 2018 року у зв'язку з реорганізацією закладів освіти та створення нового закладу освіти його звільнено з роботи за п.1 ст.40 Закону України з 31 серпня поточного року.

Вважає наказ начальника Управління освіти Костянтинівської міської ради № 221кт/р від 31 серпня 2018 року щодо звільнення його з роботи незаконним та таким, що підлягає скасуванню за таких підстав.

Відповідно до рішення Костянтинівської міської ради № 6/85-1569 від 17.05.2018 р. «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області» вирішено реорганізувати Костянтинівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступеня № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховний комплекс «Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня» шляхом злиття в «Заклад загальної середньої освіти № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області» .

31 травня 2018 року відповідно до наказу начальника управління освіти Костянтинівської міської ради № 145 «Про попередження директорів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про наступне звільнення з роботи» він був попередженні про можливе звільнення з роботи за пунктом 1 статі 40 КЗпП України.

Наказом начальника Управління освіти Костянтинівської міської Рада 228к/тр від 31 серпня 2018 року у зв'язку з реорганізацією закладів освіти та створення нового закладу освіти його звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України з 31 серпня поточного року.

З наказом про його звільнення він був ознайомлений лише 06 вересня поточного року. В його трудовій книжці підставою звільнення зазначений наказ начальника Управління освіти Костянтинівської міської Ради № 221к/тр від 31 серпня 2008 року про звільнення його з роботи на підставі ліквідації установи. Саме з цим наказом він ознайомлений не був.

Між тим, по-перше, відповідно до роз'яснень, наданих Міністерством юстиції України 25.01.2011р. щодо «Гарантії працівників у разі ліквідації або реорганізації підприємства, установи, організації» : частиною 3 статті 36 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40 КЗпПУ).

До трудових книжок зазначених працівників вноситься лише запис "підприємство таке-то з такого-то числа реорганізовано у таке-то "за аналогією з перейменуванням підприємства (п.2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників).

Втім, ніякого скорочення чисельності або штату працівників не відбувалось.

По-друге, при змінах в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган повинен додержуватися такого порядку дій: - власник або уповноважений ним орган має дотримуватися вимог частини третьої статті 22 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" (1045-14). У разі, якщо роботодавець планує звільнення працівників з причин економічного, технологічного, структурного чи аналогічного характеру або у зв'язку з ліквідацією, реорганізацією, зміною форми власності підприємства, установи, організації, він повинен завчасно, не пізніше як за три місяці до намічуваних звільнень надати первинним профспілковим організаціям інформацію щодо цих заходів, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про терміни проведення звільнень, а також провести консультації з профспілками про заходи щодо запобігання звільненням чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом'якшення несприятливих наслідків будь-яких звільнень.

Профспілки мають право вносити пропозиції органам державної влади, органам місцевого самоврядування, роботодавцям, їх об'єднанням про перенесення термінів, тимчасове припинення або скасування заходів, пов'язаних з вивільненням працівників, які є обов'язковими для розгляду. У випадку коли на підприємстві немає профспілки, зазначені питання бажано погоджувати з виборним представником від трудового колективу; слід отримати згоду від виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) на розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктом 1 статті 40 КЗпП України, щодо кожного працівника, крім випадків, коли така згода не вимагається. Подання власника або уповноваженого ним органу розглядається в порядку, передбаченому статтею 43 КЗпП України.

Ці вимоги законодавства були повністю проігноровані відповідачем.

По-третє, одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган згідно зі ст.49-2 КЗпП України пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

В тім , ніяких пропозицій щодо його подальшого працевлаштування від відповідача надано не було.

Вчетверте, в порушення вимог ст.ст.44,47 , ч.1 ст.116 КЗпП України повний розрахунок з ним не проведений й досі.

В той же час, у разі прийняття рішення стосовно звільнення працівників слід дотримуватись положень статей 47 та 116 КЗпП України .

Так, відповідно до статті 47 КЗпП України в день звільнення власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України. У разі звільненні працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

При припиненні трудового договору з підстави, зазначеної пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку (стаття 44 КЗпП України). І

Огляд практики розгляду трудових спорів, пов'язаних зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України детально викладено у пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 р. №9 .

Так у цьому пункті зазначається, зокрема, що "розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно вивільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи».

Відповідно до вимог ст.233 КЗпП України, працівник може звернутись з заявою про поновлення на роботі в місячний термін з дня вручення копії наказу про звільнення. Копію наказу про його звільнення він отримав 06 вересня 2018 року.

На підтвердження наведених ним обставин послався на копію його паспорту, копію трудової книжки, копією рішення Костянтинівської міської ради № 6/85-1569, копію наказу начальника управління освіти № 145 від 30.05.18 р., копію попередження про звільнення, копію наказу про його звільнення № 228к/тр від 31 серпня 2018 року, його пояснення.

Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечив проти заявлених позовних вимог, пославшись на таке:

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про загальну середню освіту» від 13.05.1999 №651-ХІУ (зі змінами): «Рішення про створення, реорганізацію, ліквідацію чи перепрофілювання (зміну типу) закладу загальної середньої освіти незалежно від впорядкування, типу і форми власності приймає його засновник (засновники)».

На сесії міської ради м. Костянтинівки 17.05.2018 р. було прийнято рішення № 6/85-1569 «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області».

Згідно з пунктами 1,2,4 вказаного рішення міська рада вирішила: 1) Реорганізувати Костянтинівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховний комплекс «Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня» шляхом злиття в «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області». 2) Створити юридичну особу за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вулиця Європейська, 58 та присвоїти новому закладу освіти назву: «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області» (далі - ЗЗСО №1), 4) У зв'язку з реорганізацією шляхом злиття припинити діяльність Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховного комплексу "Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня» з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи».

На виконання рішення міської ради № 6/85-1569 від 17.05.2018 р. «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області» управлінням освіти було видано наказ №140 від 24.05.2018 р. «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області», з яким ОСОБА_1 був ознайомлений у встановлені строки.

Планувалося ліквідувати заклади до 31.08.2018 р. і створити новий заклад до 01.09.2018 р.

27.08.2018 р. була створена нова юридична особа - Костянтинівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про загальну середню освіту»:

Керівник закладу загальної середньої освіти призначається на посаду та звільняється з посади рішенням засновника (засновників) закладу або уповноваженого ним (ними) органу.

Керівник державного, комунального закладу загальної середньої освіти призначається на посаду за результатами конкурсного відбору строком на шість років (строком на два роки - для особи, яка призначається на посаду керівника закладу загальної середньої освіти вперше) на підставі рішення конкурсної комісії, до складу якої входять представники засновника (засновників), трудового колективу, громадського об'єднання батьків учнів (вихованців) закладу загальної середньої освіти та громадського об'єднання керівників закладів загальної середньої освіти відповідної адміністративно-територіальної одиниці. До участі у роботі комісії з правом дорадчого голосу можуть залучатися представники громадських об'єднань та експерти у сфері загальної середньої освіти.

Положення про конкурс на посаду керівника державного, комунального закладу загальної середньої освіти розробляє та затверджує засновник на підставі типового положення, затвердженого центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Одна і та сама особа не може бути керівником відповідного закладу загальної середньої освіти більше ніж два строки підряд (до першого строку включається дворічний строк перебування на посаді керівника закладу загальної середньої освіти, призначеного вперше). Після закінчення другого строку перебування на посаді особа має право брати участь у конкурсі на заміщення вакансії керівника в іншому закладі загальної середньої освіти або продовжити роботу в тому самому закладі на іншій посаді.

Заступник керівника, педагогічні та інші працівники закладу загальної середньої освіти призначаються на посади та звільняються з посад керівником цього закладу. Керівник закладу загальної середньої освіти має право оголосити конкурс на вакантну посаду».

На виконання вказаних вимог законодавства, засновником, а саме Костянтинівською міською радою було прийнято рішення від 17.05.2018 р. № 6/85-1570 «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору та порядок призначення на посади керівників закладів загальної середньої освіти комунальної форми власності м. Костянтинівки» (додаток 4), яким одною з підстав проведення конкурсного відбору на посаду директора закріплено утворення нового закладу освіти.

27.08.2018 р. Розпорядженням міського голови №238-р було оголошено конкурс на посаду директора ЗЗСО№1.

27.08.2018 р. розпорядженням міського голови №120 -ос на посаду виконуючого обов'язки директора ЗЗСО№1 до моменту обрання директора даного закладу на підставі конкурсного відбору була призначена ОСОБА_3.

Трудові відносини в системі загальної середньої освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про освіту».

В порядку, передбаченому чинним законодавством про працю, зокрема ст.49-2 Кодексу законів про працю, на адресу профспілкової організації було направлено лист №01/30-684 від 18.05.2018 р. «Повідомлення про скорочення чисельності та штату працівників». Відповіді на вказане повідомлення управлінням освіти отримано не було.

Таким чином, заява Позивача про те, що вимоги законодавства пов'язані з повідомленням профспілкової організації були повністю проігноровані відповідачем, не відповідають дійсності.

Наказом управління освіти №145 від 30.05.2018 р. «Про попередження директорів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про наступне звільнення з роботи» голові ліквідаційної комісії ОСОБА_4 було доручено попередити вказаних директорів про звільнення з посади директора, адже у зв'язку зі змінами в законодавстві про освіту, зокрема, з прийняттям нового закону «Про освіту» №2145-VIII від 05.09.2017 р. директор нового закладу освіти може бути призначений лише на конкурсній основі виключно Засновником (міською радою).

Позивача було ознайомлено з вказаним наказом, а також вручено Попередження про майбутнє звільнення від 30.05.2018 р. №01/30-746, з яким ОСОБА_1 був ознайомлений 31.05.2018 р.

Вказаним попередженням Позивачу, зокрема роз'яснювались зміни в законодавстві в частині призначення на посаду директора новоутвореного закладу освіти, було запропоновано взяти участь в конкурсі на вказану посаду, а також розглянути можливість переведення на іншу посаду відповідно до спеціальності.

Таким чином, ОСОБА_1 був попереджений і заздалегідь знав про майбутнє звільнення і неможливість призначення управлінням освіти будь-кого з директорів реорганізованих закладів на посаду директора новоутвореного закладу освіти (ЗЗСО №1).

Отже заява позивача про те, що жодних пропозицій від відповідача щодо подальшого працевлаштування надано не було також не відповідають дійсності.

До того ж, Позивач скористався пропозицією працевлаштування за спеціальністю та власноруч 31.08.2018 р. подав заяву виконуючому обов'язки директора ЗЗСО №1 ОСОБА_3 про прийняття на посаду вчителя української мови та літератури.

Позивач усвідомлював, що працює в іншій установі, що у вказаному новоствореному закладі освіти є виконуючий обов'язки керівника, що у випадку, коли він не прийматиме участі у конкурсі на посаду, не зможе її обійняти.

10.10.2018 р. був проведений конкурс на посаду директора ЗЗСО №1, проте Позивач не взяв у ньому участі.

Відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до абзацу 2 п.19 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.92 р. № 9 зазначено, що при реорганізації підприємства або його перепрофілюванні звільнення відповідно до п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами в їх складі за посадами, спеціальностями, кваліфікацією, професіями.

У випадку з реорганізацією двох закладів освіти, у будь-якому випадку передбачається скорочення чисельності штату, тим більше адміністрації закладу, адже в одному закладі освіти не може бути, наприклад, двох директорів чи завгоспів. В ситуації, що розглядається в рамках даного провадження, скорочувались обидві посади директорів. Саме з цією метою директори ЗОШ №1 та НВК Гімназії попереджувались про звільнення з посади директора.

Внаслідок вказаної реорганізації було скорочено низку посад, зокрема, директор - 2 шт. од., заступник директора - 2 шт. од., завгосп - 1 шт. од., підсобний працівник - 1 шт. од., сторож - 2 шт. од. Деякі з працівників, передбачаючи скорочення, були звільнені за власним бажанням, деякі - були скорочені в порядку, визначеному чинним законодавством України про працю. До переліку осіб, що були скорочені у зв'язку зі скороченням штату працівників, увійшов Позивач ОСОБА_1

Таким чином, заява Позивача про те, що ніякого скорочення чисельності штату працівників не відбувалось також не відповідає дійсності.

Крім того, в тому ж абзаці 2 п.19 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.92 р. № 9 зазначається, що працівник, який був незаконно звільнений, до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

De iure не існує ані юридичної особи, в якій можливо б було поновити таку особу на посаді, ані такої посади, куди б управління освіти було уповноважено поновити директора реорганізованого закладу.

Це ще одна з причин, чому було скорочено обидві посади директорів, про що вказаним працівникам неодноразово роз'яснювалось у травні 2018 року, адже з утворенням нового закладу освіти, управління освіти втрачає будь-які повноваження в частині прийняття та звільнення керівника новоутвореного закладу освіти.

Просив суд відхилити позовні вимоги Позивача в повному обсязі.

На підтвердження наведених ним обставин послався на:

копію рішення сесії міської ради від 17.05.18 6/85-1569;

копію наказу №140 від 24.05.2018 р. «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області»;

виписка з ЄДРЮО;

копію рішення міської ради від 17.05.2018 р. №6/85-1570 «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору та порядок призначення на посади керівників закладів загальної середньої освіти комунальної форми власності м. Костянтинівки» та положення;

розпорядження міського голови №238-р від 27.08.2018 р.;

розпорядження міського голови №120-ос від 27.08.2018 р.;

копію листа №01/30-684 від 18.05.2018 р. «Повідомлення про скорочення чисельності та штату працівників»;

попередження про майбутнє звільнення від 30.05.2018 р. №01/30-746;

копію заяви ОСОБА_1 від 31.08.2018 р. ОСОБА_3 про прийняття на посаду вчителя української мови та літератури;

копію наказу Костянтинівського ЗЗСО №1 від 31.08.2018 р. №2к/тр;

копію трудової книжки ОСОБА_1;

копію відомостей по видам оплат за вересень та жовтень 2018 року;

копію картки-довідки по ОСОБА_1;

копію квитків про нараховану заробітну плату за вересень та жовтень 2018 року.

Третя особа надала письмові пояснення щодо позову, в яких зауважила на тому, що зі змістом та вимогами позовної заяви Костянтинівська міська рада не погоджується, з огляду на таке:

Костянтинівською міською радою як засновником закладу загальної середньої освіти 17.05.2018 № 6/85-1569 прийнято рішення «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області», відповідно до якого Костянтинівську загальноосвітню школу І-Ш ступенів № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховний комплекс «Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня» реорганізовано шляхом злиття в «Заклад загальної середньої освіти І-Ш ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області» (далі - ЗЗСО №1). При цьому ЗЗСО №1 створено як нову юридичну особу, а Костянтинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховний комплекс «Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня» припинили своє існування як окремі юридичні особи.

Відповідно до пункту 8.3 вказаного рішення міської ради, начальнику управління освіти міської ради м. Костянтинівки ОСОБА_5 необхідно «… забезпечити у ході реорганізації дотримання прав та інтересів працівників закладів загальної середньої освіти та осіб, які в ньому навчаються, відповідно до вимог чинного законодавства України».

Крім того, пунктом 7 даного рішення передбачено, що міський голова ОСОБА_6 має провести конкурс на посаду керівника закладу.

Сторонами у даній справі не оспорюється та визнається той факт, що 30.05.2018 р. за №145 управління освіти на підставі зазначеного рішення міської ради від 17.05.2018 р. № 6/85-1569 видало наказ «Про попередження директорів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про наступне звільнення з роботи», з яким позивач ознайомлений під підпис 31.05.2018 р. щодо наступного звільнення із займаної посади за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП України.

Також 30.05.2018 р. за № 01/30-746 управлінням освіти надано позивачу попередження про майбутнє звільнення, де, зокрема позивача повідомлено про вимоги Закону України «Про освіту» в частині зайняття посади керівника закладу загальної середньої освіти виключно на підставі проведення конкурсного відбору. У звязку з цим позивачу запропоновано взяти участь у майбутньому конкурсі на вакантну посаду директора нового ЗЗСО № 1 або ж розглянути можливість переведення на іншу роботу за спеціальністю.

Відповідно до рішення міської ради від 17.05.2018 р. № 6/85-1570 «Про затвердження Положення про проведення конкурсного відбору та порядок призначення на посади керівників закладів загальної середньої освіти комунальної форми власності м. Костянтинівки» підставою для проведення конкурсного відбору на посаду керівника закладу загальної середньої освіти є утворення нового закладу освіти і, відповідно, наявність вакантної посади керівника.

27.08.2018 р. міським головою у звязку з цим видано розпорядження № 238-р, яким оголошено конкурс на посаду керівника ЗЗСО № 1.

31.08.2018 р. управління освіти видано оспорюваний позивачем наказ № 221 к/тр, яким ОСОБА_1 звільнено з посади директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області.

Тоді ж (31.08.2018 р.) позивач скористався своїм правом на працевлаштування за спеціальністю у новому закладі освіти, подавши до в.о. керівника ЗЗСО № 1 заяву про прийняття на посаду вчителя у ЗЗСО № 1.

В свою чергу, конкурс на посаду керівника ЗЗСО № 1 відбувся 10.10.2018 р., правом взяти участь у якому позивач не скористався. Більш того, до конкурсної комісії надійшов лист від педагогічного колективу, батьків учнів Костянтинівського ЗЗСО № 1 щодо підтримки кандидатури в.о. керівника закладу ОСОБА_3 ОСОБА_6 інших цей лист підписав і ОСОБА_1, що підтверджує усвідомлення позивачем того факту, що він, як член педагогічного колективу нового закладу освіти, обізнаний з новим механізмом призначення керівника закладу освіти на відповідну посаду лише шляхом конкурсного відбору.

Таким чином, в обох закладах освіти, що були реорганізовані, в силу вимог чинного законодавства у сфері освіти посади керівників цих закладав піддягали скороченню автоматично, оскільки утворення нового закладу освіти на базі двох реорганізованих автоматично є єдиною та безумовною підставою для утворення нової вакантної посади керівника закладу, обійняти яку кандидат може лише винятково за результатами конкурсного відбору.

В даному випадку звільнення позивача відбулось на підставі реорганізації Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області у звязку із фактичним скороченням штату в даному закладі; при цьому відповідачем дотримано всі необхідні умови, передбачені КЗпП України при звільненні за п.1 ст.40 КЗпП України; перевести при цьому позивача на іншу роботу в межах Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 неможливо, оскільки даний заклад фактично припинив свою діяльність у звязку з реорганізацією.

Таким чином, процедура звільнення позивача була дотримана відповідачем з урахуванням всіх необхідних вимог чинного законодавства України, а тому підстави для визнання незаконним та скасування наказу начальника управління освіти міської ради м, Костянтинівки від 31.08.2018 р. № 228 к/тр «Про звільнення ОСОБА_1В.» відсутні.

Щодо вимоги про поновлення позивача на посаді директора Закладу загальної середньої освіти № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області:

Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» розяснено, що працівник не вправі вимагати поновлення його на роботі на заново утвореному підприємстві, якщо він не був переведений туди в установленому законом порядку.

Тож, вимога позивача щодо поновлення його на посаді директора Закладу загальної середньої освіти № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області є необґрунтованою, оскільки є похідною від первісної вимоги визнання незаконним та скасування наказу начальника управління освіти міської ради м. Костянтинівки від 31.08.2018 № 228 к/тр, яка, в свою чергу, є незаконною та недоведеною. Крім того, поновити позивача на посаді директора ЗЗСО № 1 неможливо, оскільки, по-перше, дана посада не є тією, з якої позивача було звільнено; по-друге, чинним законодавством України передбачений спеціальний порядок призначення на дану посаду - лише шляхом конкурсного відбору за рішенням Засновника; потретє, виконати рішення щодо поновлення на роботі працівника має саме той орган, який прийняв рішення про його звільнення, в той же час на сьогодні відповідно до законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту» дане питання не належить до повноважень відповідача.

Таким чином, просить залишити позовну заяву без задоволення.

На підтвердження наведених ним обставин послався на лист від педагогічного колективу, батьків учнів Костянтинівського ЗЗСО № 1.

Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає такого висновку:

ОСОБА_1 в період часу з 26.08.2008 р. перебував у трудових відносинах з ЗОШ № 1, обіймаючи посаду директора.

31.08.2018 р. ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 1 у звязку з ліквідацією установи за п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.8,55).

З оскаржуваним наказом позивача ознайомлено 06.09.2018 р.

Підставою для звільнення ОСОБА_1 стали такі обставини:

Рішенням Костянтинівської міської ради від 17.05.2018 р. за № 6/85-1569 «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області» вирішено:

1) Реорганізувати Костянтинівську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховний комплекс «Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня» шляхом злиття в «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області»;

2) Створити юридичну особу за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вулиця Європейська, 58 та присвоїти новому закладу освіти назву: «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області» (далі - ЗЗСО №1);

3) Визнати ЗЗСО № 1 правонаступником прав та обовязків Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховного комплексу «Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня»;

4) У зв'язку з реорганізацією шляхом злиття припинити діяльність Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховного комплексу "Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня» з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи» (а.с.9-10,27,35).

На виконання рішення міської ради № 6/85-1569 від 17.05.2018 р. «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області» управлінням освіти було видано наказ №140 від 24.05.2018 р. «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області», зокрема про проведення реорганізації Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області та Навчально-виховного комплексу "Гімназія із загальноосвітньою школою І ступеня» шляхом злиття в «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області» (а.с.37).

Наказом управління освіти Костянтинівської міської ради від 30.05.2018 р. за № 145 директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ОСОБА_1 попереджено про звільнення з посади у звязку з прийняттям рішення міської ради від 17.05.2018 р. № 6/85-1569 «Про реорганізацію закладів освіти та створення нового закладу освіти «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня №1 Костянтинівської міської ради Донецької області». З цим наказом ОСОБА_1 ознайомлений 31.05.2018 р. (а.с.12).

Про майбутнє звільнення із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП України директор Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 ОСОБА_1 був ознайомлений також 31.05.2018 р. листом «Попередження» Костянтинівської міської ради від 30.05.2018 р. № 01/30-746 (а.с.13,49).

27.08.2018 р. була припинена юридична особа Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області, і 27.08.2018 р. була створена нова юридична особа - Костянтинівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області.

Відомості про це містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань і є в загальному доступі в мережі Інтернет.

Наказом управління освіти Костянтинівської міської ради від 31.08.2018 р. № 228к/тр ОСОБА_1 звільнено з посади директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області 31.08.2018 р. у звязку з ліквідацією установи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. З цим наказом ОСОБА_1 ознайомлений 06.09.2018 р. (а.с.14).

Вирішуючи питання законності оскаржуваного наказу, суд виходив з такого:

Пунктом першим ч.1 ст.40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За ч.2 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, зазначених, зокрема у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

За ч.4 ст.36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

За розясненнями Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів»:

п.18 - при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові.

У випадку, коли працівника звільнено без законних підстав або з порушенням встановленого порядку, але поновити його на роботі неможливо внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації, суд визнає звільнення неправильним &?н;…&g6;. Одночасно суд визначає працівника звільненим за п.1 ст.40 КЗпП) у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації);

п.19 - розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

У випадках зміни власника підприємства (установи, організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством &?е;…&gп;) дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

В усіх випадках звільнення за п.1 ст.40 КЗпП провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою III-А КЗпП.

Отже, у випадках реорганізації підприємства (установи, організації) (злиття з іншим підприємством) дія трудового договору працівника продовжується. Так само, як і при реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні, звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце лише тоді, коли воно супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Підтвердженням скорочення чисельності чи штату працівників конкретної організації є: штатний розпис з внесеними до нього змінами; рішення щодо зміни структури організації; відомості щодо скорочення фонду оплати праці; накази щодо реорганізації організації та інші докази.

Доказом скорочення чисельності працівників є зменшення загальної чисельності усіх категорій в організації чи окремих категорій працівників (спеціальності, кваліфікації, професії) у цілому по підприємству (установі, організації).

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що реорганізація Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області супроводжувалася скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями, стороною відповідача не надано.

Таким чином, суд дістає висновку, що звільнення позивача відбулося з порушенням норм трудового законодавства.

При цьому суд не зважає на доводи позивача про незаконність звільнення через відсутність попередньої згоди первинної профспілкової організації.

Так, за загальним правилом частини 1 ст.43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Проте, за частиною 1 ст.43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках, зокрема звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу).

Тому доводи позивача про незаконність його звільнення за наведених підстав суд вважає неспроможними.

Не зважаючи на висновок щодо порушення норм трудового законодавства при звільнені позивача, суд, вирішуючи питання можливості скасування оскаржуваного наказу та поновлення позивача на роботі, виходить з такого:

- по-перше, попереднє місце роботи позивача в якості директора реорганізованого учбового закладу - Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області не збереглося внаслідок припинення цієї юридичної особи, що виключає його поновлення на цій роботі,

- по-друге, посісти посаду директора в новій організаційно-правовій формі юридичної особи - Закладі загальної середньої освіти № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області, як про це просить позивач, за приписами ч.2 ст.26 Закону України «Про загальну середню освіту» можливо лише за результатами конкурсного відбору.

Виходячи з зазначених обставин, з огляду на розяснення п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.92 «Про практику розгляду судами трудових спорів», суд має визнати звільнення позивача неправильним, одночасно визнавши його звільненим за п.1 ст.40 КЗпП у зв'язку з ліквідацією підприємства, установи, організації.

Проте оскаржуваний наказ містить саме таке формулювання підстав звільнення позивача, тож суд не вважає за доцільне скасування цього наказу.

Тож, позов підлягає частковому задоволенню: звільнення позивача підлягає визнанню неправильним, а у задоволенні позову в частині вимог скасування оскаржуваного наказу і поновлення на роботі на посаді директора новоствореного внаслідок реорганізації раніше очолюваного позивачем учбового закладу у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 141 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов

ОСОБА_1 (85102, АДРЕСА_1, РНОККПО НОМЕР_1) до

Управління освіти Костянтинівської міської ради (85102, м. Костянтинівка Донецької області, пр.Ломоносова,150, ),

третя особа - Костянтинівська міська рада (85114, м. Костянтинівка Донецької області, вул.О.Тихого,260, )

«про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі» задовольнити частково.

Визнати звільнення ОСОБА_1 на підставі наказу начальника Управління освіти Костянтинівської міської ради №228к/тр від 31 серпня 2018 року з посади директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст. № 1 неправильним.

В частині вимог скасування наказу управління освіти Костянтинівської міської ради від 31.08.2018 р. № 228к/тр про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Костянтинівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 Костянтинівської міської ради Донецької області 31.08.2018 р. у звязку з ліквідацією установи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України,

а також в частині вимог поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Закладу загальної середньої освіти № 1 Костянтинівської міської ради Донецької області

в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя