Дата документу 07.05.2018 Справа № 554/1489/18
Єдиний унікальний номер справи:554/1489/18
Провадження № 2/554/1571/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

( заочне)

07.05. 2018 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Сороки Ю.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський ВДВС м.Полтави про зняття арешту на майно ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернуась до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, третя особа: Київський ВДВС м.Полтави про зняття арешту на майно, посилаючись на те, що змушена звертатися за захистом своїх прав та законних інтересів до суду, оскільки на даний час у відсутність будь-яких законних підстав щодо обмеження користування майном, не має змоги повноцінно користуватися належним їй майном, зазначала, що арешт накладений державним виконавцем незаконно.

Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи у його відсутність. Просив суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, оскільки відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилали. Про причину неявки відповідач суд не повідомив. Позивач у своїй заяві не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у зв'язку з чим суд на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Третя особа Київський ВДВС м.Полтави, будучи належним чином повідомленим про день час та місце слухання справи в судове засідання свого представника не направив з невідомих суду причин.

Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов наступних висновків.

Київським ВДВС м.Полтави 14.03.2017 року відкрито виконавче провадження №53284936 щодо стягнення грошових коштів у сумі 52 453,14 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

14.03.2017 року, одночасно із відкриттям виконавчого провадження постановою Київського ВДВС м.Полтави накладено арешт на майно ОСОБА_1, без зазначення суми та розміру, виду, опису арештованого майна.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін. Постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом, не пізніше наступного робочого дня з дати винесення постанови.

У описовій частині постанови про накладення арешту на майно від 14.03.2017 р. зазначено, що з метою повного та своєчасного виконання рішення суду необхідно накласти арешт на все майно боржника.

На час відкриття виконавчого провадження 14.03.2017р. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ 24.01.2017 року зупинено виконання рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 22.09.2016 р. до закінчення касаційного провадження у справі. На даний час справа касаційною інстанцією не розглянута та перебуває на розгляді у Касаційному цивільному суді у складі Верховного суду, рішення касаційною інстанцією не прийнято.

Частиною 1 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна накладається для виконання рішення суду.

Положеннями ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" у сукупності зазначено, що арешт на майно має бути накладений у розмірі, що не перевищує суму стягнення, і застосовується як крайній захід впливу на боржника, в разі відсутності постійного матеріального доходу. При накладені арешту на майно має бути визначено на яке майно накладається арешт, його оціночна вартість, в разі наявності зазначено індивідуальній особливості.

Статтею 436 ЦПК України визначено повноваження суду касаційної інстанції зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію до закінчення його перегляду у касаційному порядку.

На час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №53284936 та накладення арешту на майно ОСОБА_1 14.03.2018 року виконання судового рішення Вищим спеціалізованим судом з розгляду цивільних та кримінальних справ було зупинено, рішення Октябрського районного суду м.Полтави виконанню не підлягало, в силу положень ст. 436 ЦПК України.

25 квітня 2017 року до ТОВ "Біобаланс" де Позивач працює надійшла постанова про стягнення із заробітної плати грошових коштів.

27.04.2017 року позивачем подано до Київського ВДВС заяву про скасування стягнення на щомісячні грошові кошти, постанови про накладення арешту на майно від 14.03.2017р., та зупинення виконавчого провадження до прийняття рішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

04.03.2018 року листом за вих. № 2548 Київським ВДВС позивачу відмовлено у скасуванні постанови про накладення арешту на майно від 14.03.2017р., та зазначено про обмеження які можуть бути до неї застосовані, зокрема проведення перевірки її майнового стану, що є втручанням у її приватне життя.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України кожен має право володіти, користуватися, і розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч.2,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках не передбачених ч.1-4 ст.59 цього Закону арешт майна у виконавчому провадженні може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Позивач має постійне місце проживання, роботи, постійно щомісячно отримує матеріальний дохід заробітну плату та щомісячну пенсію, таким чином накладення арешту на майно не може бути застосовано, так як виконання рішення можливе у інший спосіб, що застосований виконавчою службою, та не пов'язаний з обмеженням у користуванні належним нерухомим та рухомим майном. А враховуючи зупинення виконання судового рішення - арешт на майно не може бути накладений, так як на даний час відсутні будь-які обмеження законних прав та інтересів позивача на вільне володіння, користування належним їй майном.

Накладення арешту на майно є виключним заходом у виконавчому провадженні, застосовується як крайній захід, за умови визначення майна та його оцінки, та може обмежувати права власника майна на вільне володіння, розпорядження та користування майном, Позивач протиправно обмежена у своїх правах власника майна, не має змоги проводити реєстраційні дії щодо зміни характеристик нерухомого майна, рухомого майна, вчиняти інші правовстановлюючі дії щодо свого рухомого та нерухомого майна, вартість якого значно перевищує суму стягнення, в тому числі не має змоги отримувати в банківських установах довгострокові кредити.

За таких обставин суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку про можливість задоволення позову повністю.

Керуючись ст. ст. 141, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Київський ВДВС м.Полтави про зняття арешту на майно - задовольнити повністю.

Скасувати арешт усього невизначеного майна належного ОСОБА_1 та заборону його реалізації, накладений постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у виконавчому провадженні № 53284936 від 14.03.2017р.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтаської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте Октябрським районним судом м.Полтави за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Суддя В.М.Бугрій