Справа № 147/299/18
Провадження № 2/147/280/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2018 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Тростянець, Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 24.06.1993 року померла її мати ОСОБА_3.

За життя остання проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Станом на 15.04.1991 року господарство по вул.1-ого Травня, 38, с.Гордіївка, Тростянецького району Вінницької області відносилось до категорії колгоспних дворів та складався з голови двору ОСОБА_3, членів ОСОБА_4, ОСОБА_1, синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Кожному з них належало по 1/5 частині житлового будинку з господарськими спорудами.

Після смерті ОСОБА_3 відкрила спадщина на 1/5 частину будинку. Спадкоємцем першої черги по закону являється позивач, яка прийняла спадщину, фактично вступивши в управління спадковим майном.

27.06.2017 року помер чоловік позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з 1/5 частини житлового будинку з господарськими спорудами по вул.1- Травня, 38, с.Гордіївка, Тростянецького району Вінницької області та земельного паю, розташованого на землях ОСОБА_2 сільської ради.

Позивач як спадкоємець першої черги прийняла спадщину, проживаючи разом з чоловіком до дня його смерті. Сини ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від своїх прав на спадщину батька відмовились.

В нотаріальній конторі позивачу відмовили в оформлені спадщини, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

В зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на 2/5 частин житлового будинку в с.Гордіївка, вул.1-Травня, 38, Тростянецького району Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не зявилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити та просить справу заслухати в її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району в підготовче судове засідання не з`явились, однак надали до суду заяву, в якій просили справу заслухати в їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти визнання права власності на спадкове майно померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ОСОБА_8

Визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до свідоцтва про смерть серії ІІІ-АМ №317801, виданого 24.06.1993 року ОСОБА_2 сільською радою Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_3 померла 24 червня 1993 року(а.с.6).

Після її смерті відкрилась спадщина.

Відповідно до довідки №151 від 26.02.2018 року встановлено, що спадкоємцем до майна померлої ОСОБА_3 являється її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вона проводила поховання матері, обрядові обіди, вступивши в управління спадковим майном.

Згідно ст.549 ЦК УРСР(в ред.1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Тобто позивач прийняла спадщину після смерті матері та має право на спадкове майно.

Відповіддю Державної нотаріальної контори підтверджено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ №376506, виданого 27.06.2017 року ОСОБА_2 сільською радою Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_4 помер 27 червня 2017 року(а.с.7).

Родинний звязок позивача з померлими ОСОБА_9 та ОСОБА_4 підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІІ-УР №546859 від 11.09.1966 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4 одружився з ОСОБА_9 11.09.1966 року(а.с.11). Відповідно до посвідки про народження серії УЖ №346799 від 01.02.1945 року встановлено, що батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, являються ОСОБА_3 та ОСОБА_10С.(а.с.11).

Відповідно до довідки №108 від 15.02.2018 року, виданої виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району ОСОБА_4 за життя був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 38, Тростянецького району Вінницької області.

Тобто позивач вчасно прийняла спадщину після смерті свого чоловіка.

Діти спадкодавця ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відмовились від своєї частки спадщини на користь позивача, про що в матеріалах справи наявні відповідні заяви(а.с.20,21).

Відповідно до виписки з погосподарської книги ОСОБА_2 сільської ради Тростянецького району Вінницької області станом на 15.04.1991 року домогосподарство по вул.1-ого Травна, 38, с.Гордіївка, Тростянецького району відносилось до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була ОСОБА_3, членами ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_1Ю.(а.с.9).

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_11. відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом власності на майно колгоспного двору, а саме кожному з них належало по 1/5 частині житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 38, Тростянецького району Вінницької області.

Згідно технічного паспорту виготовленого станом на 08.02.2018 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 38, Тростянецького району Вінницької області, частина якого являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок - літера А, загальною площею 82,1кв.м., житловою площею 39,4кв.м., допоміжною площею 42,7кв.м.(а.с.12-19).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

З відповіді-відмови від 13.03.2018 року за №57/01-16, виданої приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_13 випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за ним право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4, однак за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.22).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки, відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 / 50%).

На підставі наведеного та керуючись ст. 120,549 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 12, 13, 81, 142,200,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом право власності на 2/5 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с.Гордіївка, вул.1-ого Травня, 38, Тростянецького району Вінницької області, 1/5 якого належала ОСОБА_3, померлій 24.06.1993 року, та 1/5 якого належала ОСОБА_4, померлому 27 червня 2017 року.

Повернути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, з державного бюджету України 352,40грн. (триста пятдесят дві гривні 40коп.) судового збору, сплаченого відповідно до квитанції №N1B2Y35478 від 20.03.2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 18.05.2018 року.

Суддя