ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Харків

Справа № 629/1476/18

Провадження № 22-ц/818/1168/18

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»),

Відповідач: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (правноваступник Публічного акціонерного банку Комерційний банк «ПриватБанк») на заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2018 року, ухваленого суддею Поповим О.Г.,

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення боргу кредитором спадкодавця, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість станом на дату смерті позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 13 березня 2008 року в розмірі 6211,39 грн., яка складається з наступного: 2332,15 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 3629,24 грн. - нараховано процентів за користування кредитом; 250,00 грн. нараховано пені.

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13.03.2008 ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.08.2016. Спадкоємець ОСОБА_2 мала право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 04.08.2016 по 04.02.2017. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2 На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 13 березня 2017 була направлена претензія кредитора до Лозівської державної нотаріальної контори. 15 травня 2017 позивачем було отримано відповідь Лозівської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_3 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». 29 жовтня 2017 до спадкоємця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 було направлено лист-претензію, згідно з яким позивач пред'явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що відповідач є спадкоємцем після померлого ОСОБА_3, прийняла після нього спадщину та вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину. Відсутність вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, АТ КБ «Приват Банк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі та стягнути судові витрати з відповідач на користь позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що матеріали справи містять докази того, що відповідач прийняла спадщину, оскільки станом на день смерті боржника була зареєстрована та проживала з ним за однією адресою, що підтверджено копіями паспортів, про відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. Також, позивач вважає, що тягар доказування щодо наявності складу спадкового майна та його вартості тощо лежить саме на відповідачеві, оскільки запитувана інформація є конфіденційною.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції в порядку ст.360 ЦПК України відповідачем не надано.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що вказаним вимогам рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 договору № б/н від 13 березня 2008 року, останній отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.08.2016, виданого Виконавчим комітетом Краснопавлівської селищної ради Лозівського району Харківської області, актовий запис № 79 (а.с.48).

З матеріалів справи вбачається, що на момент його смерті, за кредитним договором існувала заборгованість за кредитом та процентами, нарахованими та несплаченими до дня смерті позичальника в розмірі 6211,39 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2332,15 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 3629,24 грн. та нарахованої пені у розмірі 250 грн.

ПАТ КБ «ПриватБанк» направлено до Лозівської державної нотаріальної контори претензію кредитора від 28 лютого 2017 року, на підставі якої була відкрита спадкова справа.

Також, на адресу ОСОБА_2 направлено лист-претензію від 12 жовтня 2017 року з вимогою погасити заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором. Проте це звернення залишилося без відповіді.

Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками. Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов'язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 цього Кодексу).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною другою статті 1220 ЦК України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Положеннями ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Із копії матеріалів спадкової справи № 80/2017, заведеної щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, вбачається, що ніхто зі спадкоємців померлого до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини або відмови від прийняття спадщини не звертався.

Крім того, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк».

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що ОСОБА_2 відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_2 протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, заявила про відмову від прийняття спадщини.

За паспортними даними ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зазначена адреса їх реєстрації: АДРЕСА_1.

Між тим, у заяві-анкеті про видачу кредиту від 13 березня 2008 року ОСОБА_3 зазначено іншу адресу: АДРЕСА_2.

Вирішуючи спір по суті, суду не було надано позивачем доказів, які свідчили б про правовий режим квартири АДРЕСА_1, у якому були зареєстровані та проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_2, хто є її власником, ким приходиться ОСОБА_3 ОСОБА_2

Від з'ясування вказаних обставин залежить правильність вирішення спору по суті та визначення наявності спадкового майна у боржника.

Констатувавши факт фактичного прийняття відповідачем спадщини у порядку, передбаченому частиною третьою статті 1268 ЦК України, та правовий режим квартири, в якому відповідач проживав разом з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, позивач не довів одержання відповідачем в порядку спадкування після смерті боржника спадкового майна.

Проте, відсутність таких даних є підставою для відмови у задоволенні позову.

З урахуванням наведеного, висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем обставин, на які він посилався на обґрунтування своїх вимог, є правильним.

Доводи апеляційної скарги в частині обов'язку надання відповідачем доказів наявності, складу спадкового майна та його вартості тощо, судова колегія відхиляє, оскільки згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна особа повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач не надав суду відповідних доказів. З клопотанням про витребування відомостей щодо з'ясування наявності майна, яке належало боржнику, та залишилося після його смерті позивач до суду не звертався.

При цьому, рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права.

Рішення суду вмотивовано нормами ЦК України, а саме глави 84 «Загальні положення про спадкування». Як з позову так і з рішення суду вбачається, що в розглянутій справі порушені питання щодо спадкових відносин.

Однак судом першої інстанції розгляд справи було здійснено в порядку спрощеного позовного провадження та ухвалене заочне рішення.

Зазначене є порушенням п.2 ч.4 ст.274 ЦПК України, яка містить застереження, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Згідно з п.7 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Вищевказане є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (правноваступник Публічного акціонерного банку Комерційний банк «ПриватБанк») - задовольнити частково.

Заочне рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 25 червня 2018 року-скасувати. В задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 19 листопада 2018 року