Ухвала

17 травня 2018 року

місто Київ

справа № 364/1009/17

провадження № 61-23415ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1, просив відшкодувати йому майнову шкоду у розмірі 2 917, 33 грн та моральну шкоду у розмірі 29 000, 00 грн, а також судові витрати на надання правової допомоги у розмірі 1 500, 00 грн.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 2 917, 33 грн; моральну (немайнову) шкоду в розмірі 29 000, 00 грн; судові витрати на правову допомогу в розмірі 1 500, 00 грн.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в розмірі 1 500, 00 грн скасовано та ухвалено нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_2 у стягненні витрат на правову допомогу. В іншій частині рішення Володарського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення про зменшення розміру відшкодування шкоди.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, ухвалені у малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини дев'ятої наведеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правил пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред'явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року, апеляційний суд розглянув справу в порядку письмового провадження без виклику сторін, встановивши тим самим, що спір є малозначним.

Винятки, зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, заявником не визначені та не обґрунтовані.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету МіністрівРади Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Володарського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року та постанова Апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2018 року прийняті у малозначній справі, а отже, не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний суд додатково роз'яснює заявнику, що у відповідності до пункту третього частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у нього є право на подання заяви про повернення сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Київської області від 12 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 27 лютого 2018 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний