РІШЕННЯ

іменем України

15 травня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В. В.

за участю: секретаря судового засідання Лацько А. С.

позивач - ОСОБА_1;

відповідач - ОСОБА_2,

розглянувши за відсутністю учасників справи у порядку загального позовного провадження в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

22.01.2018 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, яка була залишена без руху, а 07.02.2018 - з уточненою позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовної заяви зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 23.11.2017 їх шлюб розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

Вважала, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн 00 к. щомісячно, оскільки зі слів відповідача їй відомо, що він працює не офіційно будівельником, встановлює вікна, двері, добре заробляє.

Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 25.01.2018 первісна позовна заява була залишена без руху через не відповідність ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Ухвалою судді Зміївського районного суду від 08.02.2018, після подання позивачкою уточненого позову, провадження у справі відкрито та призначено підготовче засідання на 22.03.2018.

21.02.2018 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, просив стягувати з нього на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 800 грн 00 к., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття.

На обґрунтування відзиву зазначив, що позивачка безпідставно стверджує про наявність у нього надмірних заробітків, з яких можливо сплачувати 1500 грн. аліментів.

22.03.2018 за першою неявкою учасників справи відкладено підготовче засідання до 30.04.2018.

11.04.2018 позивач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, не заперечувала проти врахування під час судового розгляду відзиву відповідача на позовну заяву, зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 800 грн 00 к., але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, щомісячно.

Ухвалою Зміївського районного суду від 30.04.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в залі суду в м. Змієві на 10.05.2018.

30.04.2018 відповідач ОСОБА_2 подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутністю, просив врахувати його правову позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з'явилися, що з урахуванням поданих ними заяв про судовий розгляд справи за їх відсутністю, не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відомостями свідоцтв про народження та про шлюб, рішення Зміївського районного суду Харківської області від 23.11.2017, довідки Чемужівської сільської ради Зміївського району Харківської області від 18.01.2018 року, паспорта громадянина України позивача підтверджується, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає з позивачкою в буд. АДРЕСА_1 (а. с. 2-4, 6, 13, 25).

У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Позивачем надано докази того, що відповідач є батьком їх спільного неповнолітнього сина, тому зобов'язаний його утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини.

За таких обставин, з урахуванням повідомлених відповідачем відомостей щодо наявності у нього мінливого заробітку, розмір якого не підтверджується документально, наявні підстави для визначення за заявою позивача аліментів у твердій грошовій сумі.

Під час визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню, судом взято до уваги, що позивач зменшила позовні вимоги до 800 грн, а відповідач згоден на стягування з нього аліментів у розмірі 800 грн., а також, щоб розмір аліментів не був меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлено наступний: 1492 грн. за період 01.01.2018 - 30.04.2018; 1559 грн. за період 01.07.2018 - 30.11.2018; 1626 грн. за період 01.12.2018 - 31.12.2018.

Розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років встановлено наступний: 1860 грн. за період 01.01.2018 - 30.04.2018; 1944 грн. за період 01.07.2018 - 30.11.2018; 2027 грн. за період 01.12.2018 - 31.12.2018.

З урахуванням того, що розмір аліментів має бути не меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наявні законні підстави для стягування з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн 00 к. починаючи з 22.01.2018 до 30.11.2018, а з 01.12.2018 - у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обґрунтуванні доводів учасників справи, на що необхідний значний час, відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України судом відкладено складання повного рішення до 15.05.2018 року.

Відповідно до другого речення ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючого, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн 00 к., щомісячно, починаючи з 22.01.2018 року до 30.11.2018 року, а з 01.12.2018 і до досягнення дитиною повноліття - у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувачем є - Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп., які перерахувати на рахунок отримувача 0001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.05.2018 року.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2.

Головуючий: В. В. Овдієнко