Справа № 364/1287/18
Провадження № 2/364/425/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25 жовтня 2018 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла її баба, ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,864 га, що розташована на території Гайворонської сільської ради, Володарського району Київської області та земельна ділянка площею 0,368 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,118 га, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані по АДРЕСА_2.

На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначені спадкові земельні ділянки, після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позивач в позовних вимогах просила суд розглядати справу без її участі.

Відповідач подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла ОСОБА_3, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7). Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,864 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 (а.с.20) та земельна ділянка площею 0,368 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,118 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею, 0,368 га, яка розташована по АДРЕСА_2 та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 (а.с.19).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є онукою померлої ОСОБА_3, що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцем за законом. Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є онукою померлої ОСОБА_3, що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцем законом.

Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОСОБА_5 та приватним нотаріусом ОСОБА_6, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 - не заводилась.

Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв'язку з тим, що державні акти на спадкові земельні ділянки було втрачено, тож приватним нотаріусом ОСОБА_6 їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно, тому позивач змушена звернутись до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мін'юсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1265, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 89, 141, 200-206, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на земельну ділянку площею 2,864 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайворонської сільської ради Володарського району Київської області, яка належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року на земельну ділянку площею 0,368 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельної ділянки площею 0,118 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що в сукупності становлять земельну ділянку площею, 0,368 га, яка розташована по АДРЕСА_2 та належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області (п. 15 п.п. 15.1, 15.5 ч.1 розділу ХІІІ „Перехідні положення" ЦПК України (у редакції Закону №2147-VІІІ).

Суддя О. В. Ткаченко