Ухвала

Іменем України

18 травня 2018 року

м. Київ

справа № 127/17162/14-ц

провадження № 61-7761ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Лесько А. О., Мартєва С. Ю.

розглянувши касаційну скаргу Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької Ірини Володимирівни,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької І. В.

Скарга мотивована тим, що виконавчий документ про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором повернуто стягувачу - публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» за його заявою. Проте головним державним виконавцем Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області БазалицькоюІ. В. безпідставно винесено постанову № ВП 54215706 від 30 червня 2017 року про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору у розмірі 144 065 грн 05 коп., оскільки державним виконавцем виконавчі дії не вчинялись, жодних коштів з боржників на користь банку не стягнуто.

З урахуванням уточнень ОСОБА_4 просила визнати неправомірними дії головного державного виконавця Базалицької І. В. щодо винесення постанови ВП № 54215706 від 30 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з неї виконавчого збору в розмірі 144 065 грн 05 коп. та визнати недійсною зазначену постанову від 30 червня 2017 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року скаргу ОСОБА_4 задоволено. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької І. В. щодо винесення постанови ВП № 54215706 від 30 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в розмірі 144 065 грн 05 коп.

Скасовано постанову головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької І. В. від 30 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в розмірі 144 065 грн 05 коп.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Староміський відділ державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року) визначено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача.

Виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 боргу за виконавчим листом було відкрито 05 лютого 2016 року та в постанові про відкриття виконавчого провадження боржника було попереджено про стягнення з нього виконавчого збору в разі невиконання рішення суду у строк до 12 лютого 2016 року. У строк для самостійного виконання рішення суду не було виконано. Посилання суду на статтю 27 Закону України «Про виконавче провадження» є невірним, оскільки вказана норма стосується постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, а заявник оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження, яка винесена на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та яка виділена в окреме виконавче провадження.

09 лютого 2018 року касаційну скаргу Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області передано до Верховного Суду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п'ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини 4 статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п'ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: 1) Верховний Суд вже викладав в своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення у відповідності з таким висновком; або 2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суди встановили, що на виконанні Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області знаходився виконавчий лист № 127/17162/14 від 29 січня 2016 року про стягнення на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 в солідарному порядку суми боргу по поверненню споживчого кредиту.

29 червня 2017 року старшим державним виконавцем Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Варгас А.Є. винесено постанову ВП № 50054826 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» та постанову про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_4 у розмірі 144 065 грн 05 коп.

30 червня 2017 року головний державний виконавець Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицька І. В. винесла постанову ВП №54215706 про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в розмірі 144 065 грн 05 коп. на підставі постанови від 29 червня 2017 року.

Частинами першою, другою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев'ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши, що матеріали справи не містять будь-яких доказів фактичного повного чи часткового стягнення Староміським відділом державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області із ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості за виконавчим листом Вінницького міського суду Вінницької області від 29 січня 2016 року, дійшли обґрунтованого висновку про визнання неправомірними дій головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області БазалицькоїІ. В. щодо винесення постанови від 30 червня 2017 року про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 виконавчого збору в розмірі 144 065 грн 05 коп. та скасування цієї постанови.

Доводи касаційної скарги про невірне застосування судами статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» спростовуються тим, що оскаржуваною постановою від 30 червня 2017 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 саме виконавчого збору.

Також, є безпідставним посилання заявника на статтю 28 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-ХІVвід 21 квітня 1999 року, оскільки на час постановлення оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження 30 червня 2017 року та постанови про стягнення виконавчого збору від 29 червня 2017 року вказаний закон втратив чинність 05 січня 2017 року на підставі Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ від 02 червня 2016 року.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права чи порушення судами норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п'ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_4 на дії головного державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Базалицької ІриниВолодимирівни за касаційною скаргою Староміського відділу державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 12 жовтня 2017 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А.О. Лесько

С.Ю. Мартєв