< Р І Ш Е Н Н Я ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 375/391/18 Провадження № 2/375/240/18
15.05.2018 Рокитнянський районний суд Київської області у складі:
головуючого - судді Литвина О.В.,
при секретарі - Юрченко Л.В.,
про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, прохаючи визнати таким, що втратив користування належним її на праві власності жилим будинком № 96 по вулиці Жовтнева в смт.Рокитне Київської області.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач є її внуком і є зареєстрованим в її будинку, але фактично не проживає в ньому протягом пяти років та не приймає жодної участі в його утриманні. Перешкод в користуванні жилою площею будинку вона відповідачу не створює
Підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.198 ЦПК).
Будучи належним чином повідомленими, учасники справи у судове засідання не зявилися, подавши натомість письмові заяви, якими позивач позов підтримав, а відповідач визнав та просили розглянути справу за їх відсутності. Просила розглянути справу за відсутності свого представника і третя особа.
За викладеного та у відповідності до положень ч.1 ст. 223 ЦПК України суд ухвалює провести підготовче судове засідання у відсутності сторін спору та представника третьої особи.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою всіх учасників справи не здійснюється, що відповідає вимогам частини другої статті 247 вказаного Кодексу.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 ЦПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Дослідивши отримані у справі письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.
В судому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового будинку № 96 по вул.Жовтнева в смт.Рокитне Київської області, в якому є зареєстрованим, але фактично не проживає протягом пяти років її внук - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Участі в утриманні будинку відповідач не приймає, причина його не проживання у вказаному будинку не є поважною. Позивач не створює перешкод відповідачу у користуванні будинком.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналогічні положення містяться у 15 та 16 статтях ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За вимогами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.
Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 зазначеного вище Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу, в тім, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Вказані обставини спору відповідачем визнаються, а тому доказуванню відповідно до положень ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають, оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.
Судом встановлено, що правовідносини, які склалися між сторонами спору, випливають із житлових правовідносин та мають регулюватися положеннями ст.ст. 150, 156 ЖК та ст.ст. 391, 405 ЦК України.
Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Член сім'ї власника житла, який проживає разом з ним, має право на користування цим житлом відповідно до закону та втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом ( ч.2 ст. 405 ЦК).
Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач, будучи членом сімї позивача, втратив передбачене законом право користуванням належним позивачу на праві власності житловим будинком № 96 по вул.Жовтнева в смт.Рокитне Київської області, а тому позов грунтується на вимогах закону.
Визнання відповідачем позову таким чином на переконання суду не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається і позов таким чином підлягає задоволенню.
Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір.
Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, що становить 352.40 грн..
Окрім того, відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України інша частина сплаченого судового збору в сумі 352.40 грн. підлягає стягненю на його користь з відповідача у справі.
Керуючись ст. 156 ЖК України, ст.ст. 391, 450 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 81, 89, 133, 141, 142, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, таким, що втратив право користування житловим будинком № 96 по вул. Жовтнева в смт.Рокитне Київської області.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, код платника податків НОМЕР_1, в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті судового збору 352.40 грн..
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Рокитнянським районним суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Литвин

Рішення набрало законної сили «_____»__________________20___