ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2401/18 Справа № 212/7490/17 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О.В. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40 на рішення Жовтневого районного суду м .Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40 до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2017 року позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" про визнання права на забезпечення індивідуальними газовими лічильниками за рахунок відповідача як за побутовими споживачами природного газу за адресою: АДРЕСА_39.

Позов мотивований тим, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2500 між позивачами та ПАТ "Криворіжгаз" був укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. Доказом факту приєднання всіх споживачів до типового договору розподілу природного газу є щомісячне споживанням позивачами природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий газ. Позивачі виконували усі умови договору, регулярно та в повному обсязі сплачуючи послуги. 11 липня 2017 року споживачами будинку АДРЕСА_39 були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких з метою забезпечення раціонального використання природних ресурсів та забезпечення оплати кожним споживачем фактично спожитого об'єму газу було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ "Криворіжгаз" із заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок останнього на підставі ст. 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", але листом ПАТ "Криворіжгаз" від 21.08.2017 № Кд 02.3.2-ЛВ-15032-0817 споживачів було повідомлено, що підприємством не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників природного газу у кожній квартирі будинку АДРЕСА_39. На думку позивачів, така позиція відповідача є неправомірною, оскільки споживачам було відмовлено у забезпеченні та встановленні індивідуальними газовими лічильниками за рахунок ПАТ "Криворіжгаз".

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що на час виникнення спірних правовідносин не було встановлено обов'язок відповідача щодо встановлення позивачам індивідуальних лічильників природного газу за власний кошт, а також, тим, що на час розгляду справи таке право споживачів закріплено законом із зазначенням строку, до якого має бути встановлено лічильники без визначення порядку черговості безкоштовного встановлення лічильників, який на час розгляду справи ще не сплив, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі позивачі посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просили скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволенні їх позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не взято до уваги лист відповідача від 21 серпня 2017 року, яким відповідач відмовив встановити індивідуальні лічильники позивачам.

Апелянти зазначають, що відповідно до ст. 3 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території. Крім того, апелянти зазначають, що судом було проігноровано Розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2012 року №259-р "Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу в побуті відповідно до вимог Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території було зобов'язано вжити заходи до оснащення в повному обсязі квартир і приватних будинків, у яких проживає населення, лічильниками газу: до 01.01.2016 року - якщо природний газ використовується для підігріву води та приготування їжї; до 01.01.2018 року - якщо природний газ використовується тільки для приготування їжі".

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивачів, суд першої інстанції виходив з того, що на час виникнення спірних правовідносин не було встановлено обов'язок відповідача щодо встановлення позивачам індивідуальних лічильників природного газу за власний кошт, а також, тим, що на час розгляду справи таке право споживачів закріплено законом із зазначенням строку, до якого має бути встановлено лічильники без визначення порядку черговості безкоштовного встановлення лічильників, який на час розгляду справи ще не сплив.

Проте, з вказаним висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить вимогам матеріального та процесуального законів.

Задовольняючи позовні вимоги позивачів, колегія суддів виходить з наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що позивачі є або власниками, або зареєстровані та проживають в АДРЕСА_39, та є споживачами з отримання газу, сплачуючи такі послуги, що підтверджується копіями їх паспортів, довідками про склад сім'ї.

11 липня 2017 року на адресу ПАТ "Криворіжгаз" від 45 споживачів, проживаючих в будинку АДРЕСА_39, надіслані заяви про встановлення індивідуальних приладів обліку газу (лічильників).

На зазначені заяви, ПАТ "Криворіжгаз" в своєму листі від 21.08.2017 за № Кд02.3.2-ЛВ-15032-0817 повідомив про те, що фінансування робіт зі встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку АДРЕСА_39 за кошти Товариства Планом не передбачено, запропоновано врегулювати відносини щодо встановлення вузла обліку природного газу.

Згідно ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про захист прав споживачів" держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності.

Відповідно до п.п.3,4,7 ч. 1 ст. 21 ЗУ "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином.

Як зазначено в преамбулі ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", цей Закон визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Згідно ст. 2 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", державна політика у сфері житлово-комунальних послуг базується на таких принципах: забезпечення раціонального використання наявних ресурсів та сталого розвитку населених пунктів; регулювання цін/тарифів на житлово-комунальні послуги, перелік яких визначено цим Законом, з урахуванням досягнутого рівня соціально-економічного розвитку, природних особливостей відповідного регіону та технічних можливостей; забезпечення рівних можливостей доступу до отримання мінімальних норм житлово-комунальних послуг для споживачів незалежно від соціального, майнового стану, віку, місцеперебування та форми власності юридичних осіб тощо; забезпечення соціального захисту малозабезпечених громадян.

Як наведено у ст. 3 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством.

Частиною 1 ст. 6 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" передбачено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Згідно глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс), оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Встановлено, що позивачі є споживачами природного газу, а відповідач ПАТ "Криворіжгаз" є Оператором ГРМ, виконавцем комунальної послуги, спрямованої на задоволення потреби фізичної особи у забезпеченні газопостачанням.

Згідно ст.19 ч.1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Встановлено, що позивачі приєдналися до цього типового договору розподілу природного газу, так як щомісячно споживають природний газ та щомісячно сплачують рахунки за спожитий природний газ.

Згідно з п. 2.1. Типового договору, ПАТ "Криворіжгаз" взяло на себе зобов'язання постачати природний газ споживачам, в необхідних об'ємах (обсягах), а вони взяли на себе зобов'язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язків для виконання сторонами.

Встановлено, що позивачі проводили оплату газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних.

Таким чином, відповідач зобов'язаний надавати послуги, які оплачені позивачами та відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", зобов'язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Враховуючи зазначені норми закону колегія суддів вважає обґрунтованими позовні вимоги позивачів, оскільки встановлення їм індивідуальних лічильників забезпечить оплату кожним з них саме того об'єму газу, який ними спожитий, що буде відповідати такому завданню цивільного законодавства, як справедливість. Крім того, вирішуючи питання про те, за чий рахунок повинно проводитись фінансування робіт з оснащення позивачів лічильниками газу, колегія суддів вважає, що, саме, на відповідача покладено обов'язок встановлення лічильників газу, лише він повинен вживати заходів щодо залучення інших джерел фінансування цих робіт і покладання такого обов'язку на споживачів є неправомірним.

При цьому, колегія вважає за необхідне застосувати положення ст. 6 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" в редакції на час розгляду справи а не на час виникнення спірних правовідносин, де зазначався строк встановлення газових лічильників для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2018 року, а так як відповідачем було відмовлено у встановленні таких лічильників, - позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню в повному обсязі, як законні та обґрунтовані.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, залишивши без належної уваги той факт, що позивачі сплачували за газопостачання за встановленими тарифами, в яких були передбачені витрати на встановлення лічильників газу, у тому числі безпосередньо індивідуальних, а тому відповідач зобов'язаний був надавати послуги, які оплачені позивачами та відповідно зобов'язаний забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, у яких газ використовується для приготування їжі ще до 01 січня 2018 року, а тому дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивачів.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі 214/2435/17.

Враховуючи те, що за час розгляду справи в Закон України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" були внесені зміни, зокрема і в ст. 6 цього Закону, якою передбачається строк встановлення газових лічильників для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 01 січня 2021 року, а тому колегія суддів застосовує вказаний Закон оскільки спірні правовідносини є триваючими, а позивачі не є винними в тому що за час розгляду справи судом закон змінився.

Таким чином, оскаржуване рішення як таке, що ухвалене в порушення вимог матеріального та процесуального закону підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог позивачів.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 3200,00 грн., оскільки позивачі, як споживачі в суді першої інстанції та апеляційній інстанції були звільнені від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 червня 2018 року-скасувати.

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40 до Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" про визнання права на забезпечення та встановлення споживачам індивідуальних газових лічильників у порядку захисту прав споживачі задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, що проживають в АДРЕСА_39, право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз".

Визнати, що Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз" відповідно до статті 6 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" зобов'язано за свій рахунок у термін до 01 січня 2021 року здійснити встановлення у квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам: ОСОБА_1 (АДРЕСА_1), ОСОБА_2 (АДРЕСА_2), ОСОБА_3 (АДРЕСА_3), ОСОБА_4 (АДРЕСА_4), ОСОБА_5 (АДРЕСА_5), ОСОБА_6 (АДРЕСА_6), ОСОБА_7 (АДРЕСА_7), ОСОБА_8 (АДРЕСА_8), ОСОБА_9 (АДРЕСА_40), ОСОБА_10 (АДРЕСА_9), ОСОБА_11 (АДРЕСА_10), ОСОБА_12 (АДРЕСА_11), ОСОБА_13 (АДРЕСА_12), ОСОБА_14 (АДРЕСА_13), ОСОБА_15 (АДРЕСА_14), ОСОБА_16 (АДРЕСА_15), ОСОБА_17 (АДРЕСА_16), ОСОБА_18 (АДРЕСА_17), ОСОБА_19 (АДРЕСА_18), ОСОБА_20 (АДРЕСА_41), ОСОБА_21 (АДРЕСА_19), ОСОБА_22 (АДРЕСА_20), ОСОБА_23 (АДРЕСА_21), ОСОБА_24 (АДРЕСА_22), ОСОБА_25 (АДРЕСА_23), ОСОБА_26 АДРЕСА_24), ОСОБА_27 (АДРЕСА_25), ОСОБА_28 (АДРЕСА_26), ОСОБА_29 (АДРЕСА_27), ОСОБА_30 (АДРЕСА_28), ОСОБА_31 (АДРЕСА_29), ОСОБА_32 (АДРЕСА_30), ОСОБА_33 (АДРЕСА_31), ОСОБА_34 (АДРЕСА_32), ОСОБА_35 (АДРЕСА_33), ОСОБА_36 (АДРЕСА_34), ОСОБА_37 (АДРЕСА_35), ОСОБА_38 (АДРЕСА_36), ОСОБА_39 (АДРЕСА_37), ОСОБА_40 (АДРЕСА_38).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" на користь держави судовий збір в сумі 3200 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко