Провадження № 2/521/50/18
У Х В А Л А

19 листопада 2018 року

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.

за секретаря Ардаковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 заяву представника позивача ОСОБА_1 про зловживання процесуальними правами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «Інфокс» про зобовязання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «Інфокс» про зобовязання вчинити певні дії, саме позивач просить зобовязати відповідачів привести мережу водовідведення квартири №9, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Чернишевського, буд. 3, до діючих будівельних норм і правил та здійснювати водовідведення з зазначеної квартири після усунення недоліків, які прямо заборонені законом.

Представник позивача ОСОБА_1 надав до суду заяву про зловживання процесуальними правами, оскільки відповідачі ігнорують усі усні пропозиції суду надати наявні у них докази щодо колишньої квартира № 11 (частини квартири № 9) будинку № 3 по вул. Чернишевського в місті Одесі, в тому числі: правовстановлюючі документи на неї і технічну документацію, яка відповідає її теперішньому технічному стану, постановити ухвали, якої зобов'язати відповідачів надати ці документи і докази. Відповідно до вимог ч. 7 статті 93 ЦПК України визнати відсутніми підстави для відмови у наданні відповіді на письмове опитування та зобов'язати учасників справи надати відповідь або визнати їх явку обов'язковою для надання особистих пояснень.

Свою заяву обґрунтовував тим, що суть спору полягає у тому, що у об'єднаній квартирі № 9 (квартир 9-11) будинку № 3 по вул. Чернишевського в м. Одесі у міжповерховому просторі над житловою кімнатою і кухнею позивача, без повного доступу, прокладені каналізаційні труби, що є грубим порушенням вимог п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005 і п. 12.1.2 ДБН В.3.2-2-2009. У зв'язку з зазначеним, а також ймовірною небезпекою для здоров'я мешканців першого поверху у випадку протікання каналізації (в наслідок пошкодження герметичності каналізаційної труби) ОСОБА_2 просить суд зобов'язати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за власний рахунок привести самовільно проведену каналізацію до квартири АДРЕСА_1 у відповідність до вимог п. 2.28 ДБН В.2.2-15-2005 і п. 12.1.2 ДБН В.3.2-2-2009.

З часу відкриття провадження по даний час позивач намагається отримати від відповідачів докази що стосуються предмету позову, а саме: розташування каналізаційної мережі в міжповерховому просторі над приміщеннями моїх довірителів (в колишній квартирі № 11). Кількість приладів, які підключені до цієї мережі та правовстановлюючі документи і технічну документацію на цю частину квартири.

Відповідно до вимог ч. 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов'язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Проте відповідачі всіляко приховують наявні у них докази, внаслідок чого за майже два роки розгляду справи так були з'ясовані данні, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи.

На вимогу суду відповідач ОСОБА_3 надала тільки технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_1, який був виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» станом на березень місяць 2005 року та документи про право власності на житло за відповідачами в рівних частках. Відповідно до зазначеного технічного паспорту кв. 9 станом на березень 2005 року не зрозуміло чи приєднана колишня квартира № 11 до квартири № 9 або ні, оскільки має усі признаки притаманні окремій квартирі. Приміщення квартири № 9 не мають видимих ознак об'єднання з приміщеннями № 11 (не мають внутриквартирного проходу); кожна квартира має свій окремий вихід до зовнішньої галереї будинку загального користування. В приміщеннях квартири № 11 (в міжповерховому просторі під якою знаходиться каналізаційна мережа прокладена з порушенням вимог ДБН та що порушує права моїх довірителів) відсутні будь-які сантехнічні прилади, які передбачають водовідведення, як наслідок існування каналізаційної мережі. Проте, при проведенні судових експертиз по справі № 22-ц/785/9456/17 під дослідження приміщень квартир № 4 і № 5 будинку № 3 по вул. Чернишевського в м. Одесі експерти встановили наявність каналізаційної мережі саме в міжповерховому просторі над приміщеннями моїх довірителів та під колишньою квартирою №11.

Вимогами частини 3 статті 2 ЩЖ України передбачені основні засади (принципи) цивільного судочинства, зокрема: верховенство права; повага до честі ї гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Впродовж тривалого часу позивач намагається отримати необхідні докази, що стосуються каналізаційної мережі в міжповерховому просторі під колишньою квартирою № 11 різними процесуальними заходами. Позивач не зловживав своїми процесуальними правами та йшов на зустріч відповідачам, які просили суд розглядати справу за їх відсутності. Саме з цих міркувань позивач 26.06.2018 року подав до суду Заяви про опитування відповідачів як свідків, згідно вимог статті 93 ЦПК України, сподіваючись отримати необхідні докази без зайвого турбування відповідачів.

Позивачу було відмовлено у наданні відповіді з формальних підстав з грубим порушенням строків встановлених вимогами ЦПК України, для надання відповіді на письмове опитування. Відповідачі повідомили тільки суд про формальні підстави у відмови у наданні відповіді на запитання.

Відповідно до вимог ч. 7 статті 93 ЦПК України за наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов'язати учасника справи надати відповідь.

Крім того, як зазначили самі відповідачі у відмовах у надані відповідей на запитання та передбачено вимогами статті 76 ЦПК України доказами по справі є також заперечення і усні пояснення учасників справи.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Враховуючи що відповідачі за майже два роки судового розгляду справи, зловживаючи процесуальними правами, не виконали свого процесуального обов'язку і не надали суду наявних у них доказів щодо колишньої квартира № 11 (частини квартири № 9) будинку № 3 по вул. Чернишевського в місті Одесі: правовстановлюючих документів на неї та технічну документацію, яка відповідає теперішньому стану зазначеної частини квартири № 3. А також розташування у цій часині квартири сантехнічних приладів підключених до каналізаційної мережі, що прокладена в міжповерховому просторі над приміщеннями моїх довірителів з порушенням вимог ДБН. Приховують зазначені докази від суду і позивача, чим перешкоджають своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи. Позбавляють можливості довести не тільки порушення прав моїх довірителів зазначеною каналізаційною мережею, але і само існування цієї мережі і її незаконне влаштування.

Представник відповідача та відповідач ОСОБА_3 в адресованій до суду заяві та в судовому засіданні відмовилися від надання відповідей позивачу на його запитання. Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали аналогічні заяви до суду. В обґрунтування своїх відмов відповідачі посилалися на такі обставини.

Справа розглядається судом з 20016 року. 06.06.2017 року сторони по справі надали суду усні пояснення щодо предмету спору. 26.10.2017 року та 05.12.2017 року були допитані свідки по справі, та в наступних судових засіданнях досліджувалися письмові докази.

У зв'язку з тим, що з 15.12.2017 року набрали чинності зміни до ЦПК України, у судовому засіданні, яке відбувалося 07.06.2018 року, суд зазначив, що підготовка до судового розгляду закінчена та призначив слухання справи по суті.

26.06.2018 року у судовому засіданні представник позивача надав представнику відповідача заяву щодо опитування відповідачів як свідків, посилаючись на ст. 93 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 ЦПК України, учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, першою заявою по суті є позовна заява, а тому позивач мав право ставити запитання відповідачу саме в позовній заяві, але у будь-якому разі не пізніше початку розгляду справи по суті, так як у сторони, якій поставлені запитання, виникає обов'язок надати відповіді на запитання не пізніше ніж за п'ять днів до підготовчого засідання, яке у нашому випадку вже пройшло, пройшли доповіді сторін, пройшли інші етапи судового розгляду по суті справи, внаслідок чого представником позивача було подану зазначену заяву опитування не у відповідності до вимог ЦПК України, та наявності у нього такого права ставити запитання відповідачам на цій стадії судового розгляду не було, а таким чином у відповідачів не виникли обов'язки щодо надання відповіді на поставлені запитання на цій стадії судового розгляду, а тому відмовилися здійснювати дії, які не передбачені ЦПК України.

Крім порушення процедури представником позивачки щодо надання запитань відповідачам, існують інші підстави для відмови у наданні відповіді на ці запитання, передбачені ст. 71 ЦПК України, оскільки відповідачі є близькими родичами.

Розглянувши подану заяву, заслухавши учасників процесу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зловживання процесуальними правами.

У зв'язку з тим, що з 15.12.2017 року набрали чинності зміни до ЦПК України, у судовому засіданні, яке відбувалося 07.06.2018 року, суд виніс ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначив справу до розгляду.

26.06.2018 року у судовому засіданні представник позивача надав представнику відповідача заяву щодо опитування відповідачів як свідків, посилаючись на ст. 93 ЦПК України, тобто після закриття підготовчого провадження.

За твердженням відповідача та її представника всі наявні докази, які просив надати позивач, до суду були надані, інші докази у відповідача відсутні.

Крім того, відповідачі відмовилися від надання відповідей на поставлені питання з посиланням на положення ст. 71 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 71, 93 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про зловживання процесуальними правами по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ТОВ «Інфокс» про зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в повному обсязі складена 21 листопада 2018 року.

Суддя Гуревський В.К.

21.11.2018