Справа № 562/1770/18
У Х В А Л А

24.05.2018 року суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Чорний І.А., розглянувши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви було встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно положень ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 4,5 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаним вище вимогам законодавства, копії письмових доказів, долучених до позовної заяви, надані позивачем без належного їх засвідчення.

Відповідно до п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку за позовну вимогу майнового характеру із зазначеною ціною позову в 552893 грн. необхідно було сплатити 5528,93 грн. судового збору, чого позивачем при зверненні до суду не зроблено.

В позовній заяві міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що позивач перебуває у складному майновому становищі, не має постійного місця роботи, проживає за рахунок мінливих та нерегулярних доходів.

Заявлене позивачем клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може звільнити її від сплати судових витрат.

Положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено умови за яких особу може бути звільнено від сплати судового збору, зокрема це: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача фізичної особи за попередній рік, або позивачами є: військовослужбовці, батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої або багатодітної сімї; особа, яка дії в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав,відшкодування шкоди здоровю.

Всупереч наведеним правовим нормам позивач не довів належними та допустимими доказами свою неможливість (відсутність коштів) сплати судового збору у звязку зі складним матеріальним становищем, а також не довів наявність однієї з умов, за наявності яких особу може бути звільнено від сплати судового збору.

Надана ОСОБА_1 на підтвердження свого складного майнового становища довідка з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, згідно якої за реєстраційним номером заявника відсутня інформація про доходи, не є самостійним доказом того, що останній матеріально неспроможний сплатити судовий збір за подачу цієї позовної заяви у вказаному вище розмірі.

Крім того, наведений документ поданий позивачем у копії, без проставлення на ньому у передбачений законодавством спосіб відмітки про його відповідність оригіналу.

Будь-яких інших доказів, які б у сукупності підтверджували майновий стан позивача (зокрема, стосовно наявності у нього рухомого та нерухомого мана, довідку про склад сімї, довідку з пенсійного фонду, тощо ), суду не надано.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 року у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи викладене, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

При подачі позову до Здолбунівського районного суду судовий збір підлягає сплаті за наступними реквізитами: отримувач коштів УДКСУ у Здолбунівському районі; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993013; банк отримувача: ГУДКСУ в Рівненській області; код банку отримувача (МФО) 833017; рахунок отримувача 0171; код класифікації доходів бюджету 22030001; призначення платежу: судовий збір, за позовом(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Здолбунівський районний суд Рівненської області, (суду).

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевказане, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху та позивачу надати строк для усунення недоліків шляхом подачі позову, оформленого у відповідності до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк усунення недоліків позовної заяви, який починає рахуватися з дня отримання позивачем даної ухвали, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.А. Чорний