Провадження № 2/235/2301/18
Справа № 235/6447/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.

за участю секретаря Полуянчик В.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2018 року ОСОБА_3, від імені якого діє ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі - ТОВ «Краснолиманське») про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з відповідачем з 07.07.2010р. по 27.10.2014р., працюючи в якості машиніста гірничо-виїмкових машин, звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію.

29 листопада 2014 року позивач направив до відповідача заяву про проведення з ним розрахунку, однак ця заява не була отримана, і лист повернувся без вручення. 26 листопада 2014 року позивачем було також направлена аналогічна заява факсимільним повідомленням, яке було отримано відповідачем, що підтверджується звітом про відправлення.

14 вересня 2018 року відповідач провів розрахунок з позивачем, виплативши належу йому заробітну плату в сумі 78121,82 грн. Затримка розрахунку при звільненні за період з 28.10.2014р. по 14.09.2018р. склала 1418 календарних або 972 робочих днів.

На підставі наведеного просив стягнути з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 28 жовтня 2014 року по 14 вересня 2018 року.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив, в якому послався на те, що з 14 квітня 2003 року ТОВ «Краснолиманське» здійснювало свою виробничу діяльність відповідно до діючого законодавства та отриманого в установленому законом порядку Спеціального дозволу на користування надрами № 3316 від 19.12.2003р. (термін дії до 19.12.2032р.) та акту про надання гірничого відводу № 2724 від 24.12.2013р. з метою розробки родовищ кам'яного вугілля в технічних межах шахтного поля ТОВ «Краснолиманське» на полі діючої шахти «Краснолиманська».

Згідно договорів оренди державного майна № 2742/2006 від 29.06.2006р., № 3503/2008 та № 3504/2008 від 28.08.2008р., укладених з РФ Фонду державного майна України по Донецькій області, підприємство орендувало приміщення, розташовані на території ДП «ВК «Краснолиманська» з метою розміщення в них апарату управління, ГШО тощо.

5 вересня 2014 року невідомим озброєними особами під керівництвом колишнього директора шахти ОСОБА_4, його спільників ОСОБА_5 та інших відбулося збройне незаконне захоплення ДП «ВК «Краснолиманська», на території якого здійснював свою господарську діяльність відповідач.

1 жовтня 2014 року вказаними особами, шо контролювали територію та органи управління ДП «ВК «Краснолиманська», із застосуванням погроз фізичного насильства злочинним шляхом було видалено у примусовому порядку всіх працівників ТОВ «Краснолиманське» з території підприємства, з наданням їм наказу покинути офісні приміщення та припинити здійснення трудової діяльності.

Діяльність підприємства була повністю паралізована, відсутній будь-який контроль за додержанням трудових прав і соціальних гарантій працівників, повністю не контролювалися процеси, що забезпечують промислову безпеку вугледобувного підприємства, припинені відрахування до місцевого та державного бюджетів.

За фактами захоплення невстановленими особами 5 вересня 2014 року адміністративних будівель ДП «ВК «Краснолиманська» та ТОВ «Краснолиманське», а також заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах відкрито кримінальне провадження № 0000546 від 11.09.2014р., на даний час досудове розслідування якого проводиться першим слідчим відділом СУ прокуратури Донецької області. У даному провадженні ТОВ «Краснолиманське» має процесуальний статус потерпілого.

За фактом незаконного заволодіння та використання майна ТОВ «Краснолиманське» та за фактом вчинення службових злочинів колишньому в.о. генерального директора ДП «ВК «Краснолиманська» ОСОБА_4 було пред'явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України.

Наразі обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_4 та його спільника ОСОБА_5 перебуває на розгляді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області (ЄУН 235/2649/16-к).

Факт настання обставин переборної сили (форс-мажорних обставин) для ТОВ «Краснолиманське» підтверджується і Сертифікатами (висновками) Торгово-промислової палати України № 1348 від 04.11.2014р. та № 2024 від 01.12.2014р.

З огляду на зазначені обставини, які є наслідками вчинення кримінальних правопорушень по відношенню до відповідача і його працівників, відповідач не мав об'єктивної можливості здійснити за місцем свого місцезнаходження, тобто за адресою: 85310, Донецька область, м. Родинське, ДП «ВК «Краснолиманська», дії щодо реалізації трудових прав своїх працівників, зокрема, виплати сум в рахунок остаточного розрахунку.

Зазначене має значення для розгляду справи, оскільки згідно приписів ст.93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Пунктом 13.2 Статуту товариства визначено, що органи товариства відповідно до законодавства та в межах своєї компетенції вирішують всі питання, в тому числі кадрового забезпечення.

Отже, кадрові і всі інші питання можуть бути вирішені виконавчим органом відповідача - директором, тобто уповноваженим власником органом, лише за адресою місцезнаходження, що зазначена у статуті.

Можливість повного поновлення господарської діяльності підприємства з'явилась лише з 15 січня 2018 року завдяки припиненню протиправних дій у відношенні відповідача. З даного періоду часу відповідач приступив до врегулювання трудових відносин з працівниками, які обліковувались у штаті підприємства станом на дату його захоплення - 1 жовтня 2014 року. та, відповідно, здійснювати розрахунки.

ОСОБА_3 працював в ТОВ «Краснолиманське» з 07.07.2010р. машиністом гірничих виїмкових машин підземних 6 розряду, 27.10.2014р. звільнився за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, із заявою щодо здійснення остаточного розрахунку звернувся до ТОВ «Краснолиманське» лише 14.09.2018р. У цей же день із зазначеною особою було здійснено остаточний розрахунок та виплачені всі кошти, належні позивачу.

В день звільнення 27.10.2018р. ОСОБА_3 не працював, що підтверджується копією довідки про спуски до шахти робітників, із заявою про здійснення остаточного розрахунку звернувся 14.09.2018р., в якій зазначає, що з дня свого звільнення 27.10.2014р. та до дня подачі зазначеної заяви не звертався до підприємства з вимогою розрахунку, тобто виплатою сум, що належать йому при звільненні. У зв'язку з цим 14.09.2018р. ТОВ «Краснолиманське» здійснило остаточний розрахунок з ОСОБА_3 в сумі 78064,39 грн., куди входить оплата лікарняних листів за період з серпня по жовтень 2014р. в кількості 72 дня, вихідної допомоги при виході на пенсію та компенсації за невикористані дні відпустки, що підтверджується довідкою бухгалтерії ТОВ «Краснолиманське» від 08.11.2018р. № 375 та не заперечується самим позивачем.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні за ст.117 КЗпП України можлива лише за наявності вини власника або уповноваженого ним органу, тоді як вина відповідача у невиплаті у встановлені законом строки заробітної плати позивачу відсутня.

На підставі наведеного, відповідач просив відмовити в позові (а.с.28, 29).

Позивач в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.43).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача Петренко Н.О. заперечувала проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві.

Заслухавши вступне слово представників сторін, дослідивши письмові докази,суд вважає, що в позові необхідно відмовити з наступних підстав.

Позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» з 7 жовтня 2010 року по 27 жовтня 2014 року, працюючи машиністом гірничий виїмкових машин підземним 5 та 6 розрядів з повним підземним робочим днем в шахті, звільнений за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП України (а.с.8-11).

Наказом директора ТОВ «Краснолиманське» від 3 жовтня 2014 року № 187к з 1 жовтня 2014 року на підприємстві встановлено простій з причин, не пов'язаних з виною працівників.

Наказом директора ТОВ «Краснолиманське» від 15 січня 2018 року № 2 з 15 січня 2018 року поновлено господарську діяльність підприємства в повному обсязі.

Згідно довідки бухгалтерського р/в ОСОБА_6 середньоденний заробіток ОСОБА_3 дорівнює 272,94 грн.

Частині 1 ст.47 КЗпП України зобов'язує власника або уповноважений ним орган в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не спотворювану ним суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Так, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1). При наявності спору про розміри належних працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ч.2).

Як зазначено у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999р., установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коди ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Згідно довідки ДП «ВК «Краснолиманська» про відмітки 27 жовтня 2014 року ОСОБА_3 (таб. № 22743) знаходився на лікарняному, тобто в день звільнення не працював (а.с.35).

Позивач звернувся до ТОВ «Краснолиманське» із заявою про виплату належних йому при звільненні сум 14 вересня 2018 року, в якому зазначив, що з дня його звільнення до дня подачі цієї заяви не звертався на підприємство з вимогами про розрахунок (а.с.34).

Згідно довідки ДП «ВК «Краснолиманська» № 375 від 08.11.2018р. при розрахунку 14 вересня 2018р. ОСОБА_3 за період 18.07.2014 - 27.10.2014 була нараховані і виплачені у повному обсязі розрахункові суми в розмірі 96974,41 грн., в тому числі помісячно: липень 2014р. - нараховано 6545,33 грн., до виплати 5268,99 грн. (11 днів л/л), серпень 2014р. - нараховано 12124,56 грн., до виплати 9760,27 грн. (20 днів л/л), вересень 2014р. - нараховано 13770,46 грн., до виплати 11085,22 грн. (22 дні л/л), жовтень 2014р. - нараховано 64534,06 грн., до виплати 51949,91 грн. (19 днів л/л, вихідна допомога на пенсію, компенсація за невикористані дні відпустки), всього нараховано 96974,41 грн., до виплати 78064,39 грн. (а.с.36).

Відповідно до виписці по картковому рахунку, відкритому в АТ Комерційний банк «ПриватБанк» на ім'я ОСОБА_3, за період з 09.07.2018 - 07.10.2018 14 вересня 2018 року на картковий рахунок НОМЕР_2 ТОВ «Краснолиманське» було зарахована заробітна плата в сумі 78064,39 грн. (а.с.16).

Отже, нараховані відповідачем суми, належні позивачеві при звільненні, були виплачені ТОВ «Краснолиманське» в день пред'явлення звільненим ОСОБА_3 вимоги про розрахунок, що виключає відповідальність відповідача перед позивачем, передбачену ст.117 КЗпП України.

Посилання позивача на те, що він звертався до відповідача із заявою про виплату належних йому сум при звільненні раніше, а саме факсимільним зв'язком 26 листопада 2014 року та поштою 29 листопада 2014 року (а.с.11-15) не може бути прийнято судом до уваги з тих підстав, що 5 вересня 2014 року приблизно о 12:00 невстановленими особами було здійснення захват адміністративної будівлі ДП «ВК «Краснолиманська», яке розташоване у м. Родинське Донецької області, що перешкодило його нормальній роботі. 01.10.2014р. озброєні люди, контролюючи територію та органи управління ДП «ВК «Краснолиманська» із застосування погроз насильства видворили всіх працівників ТОВ «Краснолиманське» з території підприємства, в результаті чого відбулося захоплення майна ТОВ «Краснолиманське» та позбавлення його права на діяльність. Витягом з кримінального провадження від 11.09.2014р. підтвердження, що за фактом протиправних дій третіх осіб порушено кримінальне провадження за правовою кваліфікацією ст.341 КК України та внесено до ЄРДР 11.09.2014р. за № 000546. Зазначені обставини встановлені сертифікатом (висновком) № 1348 Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 4 листопада 2014р. № 4473/05-4 та сертифікатом № 2024 Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 1 грудня 2014 року № 5509/05-4 (а.с.32, 33), повідомленням Прокуратури Донецької області від 29.06.2016р. № 17/г-1540 вих-16 про перебування в провадженні СВ СУ прокуратури області кримінального провадження № 000546 від 11.09.2014 за фактом захоплення ДП «ВК «Краснолиманська», ТОВ «Краснолиманське» та подальшого заволодіння майном вказаних підприємств, в якому ТОВ «Краснолиманське» має процесуальний статус потерпілого, витягами з кримінального провадження № 000546 (а.с.31).

На підставі наведеного в задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст.ст.47, 116, 118 КЗпП України, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, повністю або частково до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_3, АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське», м. Покровськ, м. Родинське Донецької області, .

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 30 листопада 2018 року. Повне рішення складене 10 грудня 2018 року.

Суддя Г.В. Назаренко