Справа № 367/8107/17
Провадження №2/367/387/2018
10 травня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Оладько С.І.,
за участі секретаря Костяк В
представника позивача ОСОБА_1О
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору та відшкодування збитків
Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що «26» листопада 2014 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було укладено Договір №2213/0227 .
Відповідно до умов зазначеного Договору відповідач прийняв на себе зобовязання поставити Позивачу вироби, а саме:
1. Шафу-купе Технічні характеристики:
- розміри згідно технічного малюнку - додається;
- колір профілю - шампань;
- ДСП - вишня Ломбардо натуральна;
- оснащення - 4 галогенові лампи, 1 замок на шухляду;
- двері - 3 створки - піскоструй.
2. Шафу-купе Технічні характеристики:
- розміри згідно технічного малюнку додається;
- колір профілю бронза;
- ДСП - вишня Ломбардо натуральна;
- оснащення - 1 замок на шухляду;
- двері - 3 створки - фотодрук.
Також, відповідно до пп. 3.4., 3.5., 3.6., 3.7. Договору відповідач зобовязався безоплатно доставити вироби позивачу, підняти їх у квартиру позивача, а також, зібрати і здійснити монтаж виробів.
.У другій половині березня 2015 року відповідач привіз двері на шафу-купе №2 і змонтував її, але двері містили брак фотодруку , який знаходився на середній двері прямо на рівні очей. В порядку п.2.7. Договору Позивач одразу зазначив про це Відповідачу і сторони домовились, що протягом двох тижнів, коли Відповідач привезе двері на шафу-купе №1, він також привезе нові двері на шафу-купе №2 і поміняє браковані. Відповідно до п.3.10 Договору після монтажу виробу сторони мають підписати акт прийому-передачі виробу, але по причині браку акт прийому-передачі шафи-купе №2 Позивачем підписано не було, тому поставкою це не вважається.
Всупереч досягненої домовленості відповідач не поставив позивачу двері на шафу-купе №1 і не поміняв двері на шафі-купе №2. До вересня 2015 року Відповідач ще міг додзвонитись до Відповідача і він обіцяв, що найближчим часом виконає свої зобовязання у повному обсязі, але нічого не робив. Починаючи з вересня 2015 року Відповідач почав грубо ігнорувати всі спроби Позивача звязатись з ним і станом на дату подання даної позовної заяви двері на шафу-купе №1 і шафу-купе №2 не поставлені.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з»явився,про день та час розгляду справи повідомлений належним чином,заяву про відкладення розгляду справи до суду не подав,а також не подав відзив на позовну заяву,у зв»язку з чим суд відповідно до ст.. 280 ЦПК України проголосив по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд,заслухавши пояснення представника позивача,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»
Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»
Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»
Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
У судовому засіданні встановлено,що «26» листопада 2014 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 було укладено Договір №2213/0227 .
Відповідно до умов зазначеного Договору відповідач прийняв на себе зобовязання поставити позивачу вироби, а саме:
1. Шафу-купе Технічні характеристики:
- розміри згідно технічного малюнку - додається;
- колір профілю - шампань;
- ДСП - вишня Ломбардо натуральна;
- оснащення - 4 галогенові лампи, 1 замок на шухляду;
- двері - 3 створки - піскоструй.
2. Шафу-купе Технічні характеристики:
- розміри згідно технічного малюнку додається;
- колір профілю бронза;
- ДСП - вишня Ломбардо натуральна;
- оснащення - 1 замок на шухляду;
- двері - 3 створки - фотодрук.
Також, відповідно до пп. 3.4., 3.5., 3.6., 3.7. Договору відповідач зобовязався безоплатно доставити вироби позивачу, підняти їх у квартиру позивача, а також, зібрати і здійснити монтаж виробів.Наведені обставини справи підтверджуються копією вказаного договору(а.с.13-16)
Крім того,згідно з п.2.1. Договору відповідач мав поставити вироби протягом 25 робочих днів з моменту отримання передплати (повної оплати) у розмірі від 65% до 100%.
Також,у судовому засіданні встановлено,що на виконання умов договору,відповідачем були поставлені і змонтовані каркаси шафи-купе №1 і шафи-купе №2, а двері на жодну з шаф поставлені не були.
У послідуючому,як вбачається із розписки від «02» березня 2015 року позивач оплатила відповідачу 8000,00 грн. згідно договору від 26.11.2014р і відповідач зобов»язався довести двері до 2 шаф до 01.04.2015р (а.с.15).
Відповідно до п.3.10 Договору після монтажу виробу сторони повинні були підписати акт прийому-передачі виробу.
У судовому засіданні встановлено,що відповідач не поставив позивачу двері на шафу-купе №1 і не поміняв двері на шафі-купе №2 акт прийому-передачі виробу сторони не підписали.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Правові наслідки порушення зобовязання передбачені ст. 611 ЦК України, до яких, зокрема, відносяться розірвання договору, відшкодування збитків, стягнення неустойки.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Згідно зі ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч 3,4.5 ст.. 653 ЦК України «У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
У постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 зазначено, що вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, необхідно встановити як наявність істотного порушення договору, так і наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримувати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.
Відповідно до правової позиції,викладеної у рішенні Верховного Суду України № 6-158цс12 від 20.02.2013р зазначено,що відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Разом з тим згідно із ч ч. 4, 5 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у звязку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що виконане за договором до його зміни чи розірвання поверненню не підлягає, якщо інше не встановлено договором або законом.»
Відповідно до правових позицій,викладених у Постанові Верховного Суду України від 18.09.2013р по справі № 6-75 цс13 « Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України).
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.
Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.»
Порушення відповідачем умов договору,а саме невиконання його у повному обсязі, є істотним порушенням даного договору. Внаслідок порушення відповідачем своїх зобовязань за договором від 26.11.2014 позивач не отримала того,що очікувала від його виконання .
Тому суд задовольняє вимоги позивача в частині розірвання договору № 2213/0227 від 26 листопада 2014 року,укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Крім того, суд вважає,позивачу було спричинено збитки,які підлягають до відшкодування.
На підставі ст. 526,610,611,651,652,653 ЦК України,керуючись ст. ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України суд , -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Розірвати договір № 2213/0227 від 26 листопада 2014 року,укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 збитки у розмірі 30 200 гр та судові витрати у розмірі 673гр 60 коп,всього стягнути 30 873гр 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити відповідачу для відома.

Повний текст рішення буде виготовлений 20.05.2018р.

Суддя: С.І. Оладько