Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1604/18
Провадження № 2/273/606/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д. С. , секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

05.10.2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, до ОСОБА_3, просить ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за рішенням Баранівського районного суду Житомирської області № 273/167/17 від 06.03.2017 року, та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення аліментів від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття сина ОСОБА_5, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно із рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 06.03.2017 року (справа №273/167/17) з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 15.02.2017 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Відповідач працює в м. Києві, отримує доходи в значно більшому розмірі, ніж ті про які повідомив суд, тому вважає що раніше визначений судом спосіб стягнення аліментів та їх розмір не забезпечує достатній рівень для утримання дитини та не відповідає вимогам Закону. Відповідач добровільно відмовляється сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому змушена звертатися до суду із вказаним позовом для захисту сімейних прав дитини.

Сторони про день, час і місце розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу до суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково в твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 грн. щомісячно, відзив на уточнену позовну заяву не подав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що у свідоцтві про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство (а.с. 5).

Згідно з рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 06.03.2017 року (справа №273/167/17) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 15.02.2017 року та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.7).

Щомісячна заробітна плата відповідача ОСОБА_3, який працює в ТОВ «МГА ГРУП» підсобним працівником, складає 1509,37 грн., що підтверджується довідкою №МГА0000008 від 25.10.2018 року (а.с.19).

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України (зі змінами, які діють на день розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержуача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Верховний Суд України в своїх роз'ясненнях, викладених у правовій позиції у справі за №143 цс 13 від 05.02.2014 року, зазначив, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2018 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років : з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень.

Враховуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, що регулює сімейні правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, та матеріалів справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно.

Своє рішення суд обґрунтовує тим, що розмір аліментів, визначений раніше рішенням суду, не відповідає інтересам дитини, рівню достойного її забезпечення. Позов відповідачем визнається частково, разом з тим суд оцінює критично довідку про заробітну плату відповідача, оскільки загально відомо, що витрати відповідача в місті Києві значно перевищують той дохід, про який відповідач повідомив суд. Суд переконаний, що визначений ним розмыр алыментыв не порушуэ ынтереси другоъ дитини выдповыдача. За таких обставин суд вважає, що аліменти визначені в твердій грошовій сумі найбільш захищають інтереси дитини. Інших доказів про доходи платника аліментів суду не надано.

Стягнення аліментів слід розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили, оскільки аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що дано роз'яснення у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Доказів, що підтверджують обставини, які звільняють відповідача від обов'язку щодо утримання його неповнолітньої дитини та/або могли б впливати на зменшення розміру аліментів на її утримання (в тому числі для відмови в задоволенні позову) останнім суду не надано.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задовольнити.

Змінити розмір стягуваних аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,000 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок), але не менше п'ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання цим рішенням законної сили та до повноліття сина ОСОБА_5, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Виконавчий лист №273/167/17 виданий на підставі рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 06 березня 2017 року відкликати та визнати таким, що не підлягає подальшому виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 (сімсот чотири гривні 80 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С. Бєлкіна