АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року

м. Харків

Справа № 629/2408/17

Провадження № 22-ц/790/159/18

Апеляційний суд Харківської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2017 року( суддя Каращук Т.О.) по справі № 629/2408/17 за позовом Лозівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Лозівська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді неодержаного доходу внаслідок користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів.

В обґрунтування позову зазначає, що 21 січня 1999 року між ЗАТ «Лозовабуд» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу № 59-Н, згідно якого відповідач придбав громадський будинок склад літ «Б-1», загальною площею 868,2 кв.м. за адресою: Харківська область, м. Лозова, вул. Свободи, 2Б.

Право власності на приміщення зареєстровано ОСОБА_1 11 грудня 2014 року шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Нерухоме майно розташовано на земельній ділянці площею 0,3797 га, яка використовується відповідачем для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Земельна ділянка до 19 липня 2016 року використовувалась ОСОБА_1 без правовстановлюючих документів.

Рішення про надання дозволів на розробку землевпорядної документації, їх розгляду, затвердження та надання в користування земельної ділянки відповідачу в оренду міською радою не приймалися та, відповідно, договір оренди землі між Лозівською міською радою та відповідачем не укладався.

ОСОБА_1 як платник земельного податку з фізичних осіб за користування земельною ділянкою по вул. Свободи, 2Б м. Лозова в Лозівській ОДПІ не зареєстрований та орендну плату та (або) земельний податок за використання даної земельної ділянки не сплачує.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна станом на 20 березня 2017 року правовстановлюючі документи на право власності або користування земельною ділянкою, відсутні.

Відповідач фактично з 1999 року не сплачував за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, в результаті безоплатно користувався цією земельною ділянкою, чим спричинив збитки територіальній громаді Лозівської міської ради як власнику земельної ділянки.

Комісією по визначенню збитків виконавчого комітету Лозівської міської ради складено акт, яким визначено збитки у розмірі 58377,74 грн., заподіяні в результаті використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 2014 по 2016 року.

Листами повідомлено відповідача про прийняте комісією рішення та вирішення питання щодо добровільної сплати вищевказаних збитків, а також про його обовязок здійснити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

Повідомлення ОСОБА_1 залишено без відповіді та не вчинено дій, спрямованих на усунення порушень діючого законодавства. Відповідач на теперішній час продовжує використовувати спірну земельну ділянку в комерційних цілях без оформлення права на неї.

Просить стягнути зі ОСОБА_1 на користь Лозівської міської ради збитки за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у розмірі 58377,74 грн. та судові витрати.

Представник Лозівської міської ради Харківської області позов підтримав.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечував. В письмових запереченнях пояснив, що придбав нерухомість у 1999 році за спрощеною процедурою. 14 лютого 2015 року виконком Лозівської міської ради повідомив, що 01 січня 2015 року вступили в дію ч.3 та 4 ст.24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», які забороняють передачу землі в оренду за відсутності плану зонування або детального плану території. 16 січня 2017 року сплатив земельний податок до державного бюджету за 2016 рік. Він не ухилявся від укладення договору та оформлення документів, яке було неможливим через зміни в законодавстві та занедбану будівлю на території земельної ділянки, яка належала ХСУ «Екскавація». Збитки завдано не з його вини. Збитки в розмірі 6% від нормативно-грошової оцінки нарахованими безпідставно, так як спірна ділянка має правовий статус: землі промисловості з цільовим призначенням виробнича діяльність, а для таких земель офіційно встановлена оренда у розмірі 3%.

Зміни про необхідність складання плану зонування та детального плану мали набути чинності ще з 01 січня 2012 року. Лозівська міська рада знала про необхідність затвердження плану зонування та детального плану, але з цього приводу нічого не робила.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2017 року позов Лозівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Лозівської міської ради Харківської області задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Лозівської міської ради Харківської області збитки за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів у розмірі 58 377 грн. 74 коп. та судовий збір у розмірі 1 600,00 грн. на користь Лозівської місцевої прокуратури.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

11 грудня 2014 року він оформив право власності та 26 січня 2015 року звернувся до ради щодо оформлення договору оренди на земельну ділянку, але отримав відмову. Його провини та протиправної поведінки немає, оскільки обовязок за своєчасне виготовлення генерального плану міста покладений саме на Лозівську міську раду. 07 липня 2016 року він вдруге звертався з такою заявою і йому вдруге було відмовлено.

Нерухомість, яку він придбав, прилеглої території не мала. До нього перейшло право користування тільки на ту земельну ділянку, яку займала споруда, а саме на 868,1 кв.м. До серпня 2014 року ділянка 0,3797 га знаходилася в користуванні підприємства ХСУ «Екскавація» на підставі державного акту на право постійного користування і на її території знаходилась нерухомість, що належала вказаному підприємству, яке і повинно було сплачувати земельний податок. За однією і тією ж адресою знаходилася нерухомість, яка належала різним власникам. Ця обставина була перепоною для оформлення земельної ділянки, доки 19 серпня 2014 року ХСУ «Екскавація» не було ліквідовано.

Також, Порядком передбачено, що при визначенні збитків необхідно застосовувати саме нормативно - грошову оцінку. Оскільки така була відсутня, то позивач застосував так звану оціночну вартість, яка законодавством не передбачена.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 21 січня 1999 року між ЗАТ «Лозовабуд» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі продажу №59-Н, за яким відповідач набув право власності на склад літ «Б-1», загальною площею 868,1 кв.м.(а.с.9-11).

Право власності на нерухоме майно зареєстровано ОСОБА_1 11 грудня 2014 року.

Склад літ «Б-1» знаходиться на земельній ділянці площею 0,3797 га, якою ОСОБА_1 користується без належним чином оформленого права користування або права власності на земельну ділянку.

Комісією по визначенню збитків виконавчого комітету Лозівської міської ради визначено розмір збитків, які були заподіяні в результаті використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів за період з 01 липня 2013 року по 30 червня 2016 року у сумі 83752 грн. 32 коп..

Задовольняючи позовні вимоги прокуратури суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що внаслідок використання земельної ділянки з порушенням вимог земельного законодавства територіальній громаді м. Лозова спричинено збитки, а тому сума збитків -58377 грн. 74 коп. підлягає стягненню.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб'єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За приписами статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Земельний кодекс України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів.

Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини першої статті 156 ЗК України).

За змістом статті 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 206 ЗК України та статтею 2 Закону України «Про плату за землю» визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

За приписами статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на який вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого Постановою КМУ від 19 квітня 1993 року №284 власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до пункту 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію).

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України у справі №6-2588цс15 від 14 вересня 2016 року.

Отже, законодавством передбачено виникнення обовязку щодо сплати орендної плати з часу виникнення права оренди землі переходу права власності на нерухоме майно, а тому посилання відповідача щодо користування спірною земельною ділянкою ХСЦ «Екскавація» та обовязку підприємства сплачувати земельний податок є безпідставним. Крім того, з серпня 2014 року дане підприємство ліквідовано.

Посилання відповідача щодо відсутності його вини та не оформлення прав на земельну ділянку внаслідок неправомірних дій Лозівської міської також не приймається судом апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 не надано доказів щодо неправомірності дій саме Лозівської міської ради.

Що стосується посилання щодо завищеного розміру збитків, то згідно ст. 288 Податкового кодексу розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Рішенням Лозівської міської ради від 26 лютого 2016 року визначено розмір річної орендної плати щодо земель промисловості у розмірі 3-12% нормативної грошової оцінки.

Отже, застосування 6% нормативної грошової оцінки при розрахунку збитків не суперечить вимогам чинного законодавства.

Безпідставне посилання відповідача і щодо тих обставин, що право власності на будівлю зареєстровано за ним 11 грудня 2014 року, а позов предявлено поза межами цього строку.

Комісією по визначенню збитків зазначено про спричинення збитків у сумі 83752 грн. 32 коп. за період з 01 липня 2013 року по 30 червня 2016 року.

Позов предявлено прокуратурою в липні 2017 року про стягнення 58377 грн. 74 коп. за період з 01 липня 2014 року по 30 червня 2016 року.

Відповідач є власником будівлі з 1999 року та з цього часу він використовує цю земельну ділянку, а тому стягнення коштів за період з липня 2014 року не суперечить вимогам закону.

За таких обставин рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 травня 2018 року.

Головуючий А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

ОСОБА_2