Ухвала

16 травня 2018 року

м. Київ

справа № 362/461/16-ц

провадження № 61-237св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2016 року у складі судді Корнієнка С. В. та ухвалу апеляційного суду Київської області від 31 травня 2016 року у складі суддів: Кашперської Т. Ц., Антоненко В. І., Фінагєєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року Васильківський міжрайонний прокурор Київської області звернувся до суду із позовом в інтересах держави про визнання недійсними та скасування рішень сільської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Іванковичівської сільської ради від 04 липня 2008 року № 207-18-25 ОСОБА_1 надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1; рішенням Іванковичівської сільської ради від 25 березня 2009 року № 355-21-25 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_1 зазначену земельну ділянку та на підставі даних рішень відповідачу видано державний акт на право власності на землю серії НОМЕР_1.

Земельна ділянка вибула з власності держави в особі Іванковичівської сільської ради протиправно, оскільки голова ради ОСОБА_2, будучи службовою особою, діючи умисно, достовірно знаючи, що питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 не обговорювалось і не вирішувалось, склав та підписав завідомо підроблені рішення, а в подальшому державний акт на право власності на земельні ділянку, за вказані дії вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 жовтня 2011 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених частиною другою статті 364 та частиною другою статті 366 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Уточнивши позовні вимоги, просив визнати недійсними рішення Іванковичівської сільської ради від 04 липня 2008 року та від 25 березня 2009 року про надання дозволу на складання і про затвердження проекту відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_1, визнати за державою в особі Іванковичівської сільської ради право власності на земельну ділянку.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 31 травня 2016 року, позов задоволено частково. Визнано недійсними: рішення Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області від 04 липня 2008 року № 207-18-25, в частині надання ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки у власність площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Іванковичі по вул. Валова, 13, та № 355-21-25 від 25 березня 2009 року про його затвердження; державний акт серії НОМЕР_1 від 06 квітня 2009 року та його дублікат серії НОМЕР_2 від 04 серпня 2010 року на право власності на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_1, площею 0,25 га, розташовану в АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий НОМЕР_3, та скасовано їх державну реєстрацію. У решті позовних вимог відмовлено.

Скасовано заборону № 11113655 від 26 квітня 2011 року в єдиному реєстрі забороні відчуження об'єктів нерухомого майна на земельну ділянку на ім'я ОСОБА_1, площею 0,2500 га, розташовану в АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування жилого будинку, кадастровий НОМЕР_3.

Суди зробили висновок, що рішення ради про передачу ОСОБА_1 земельної ділянки не приймалось, а отже у нього не виникло право на отримання оспорюваного державного акту, який посвідчується право на земельну ділянку, тому ці рішення та виданий на їх підставі державний акт слід визнати недійсним.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення апеляційного суду та суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та відмовити у цій частині у задоволенні позову. При цьому, посилався на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вказував, що прокурор може представляти у суді лише інтереси держави, а повноважень на представництво територіальної громади, органів місцевого самоврядування та юридичних осіб у прокурора немає. Прокурором, у порушення статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), обрано неналежний спосіб захисту порушеного права, крім того, вимога про скасування державної реєстрації державного акта не підлягала задоволенню, оскільки заявлена до неналежного відповідача. При цьому, суди не дослідили, чи дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 червня 2016 року у справі № 362/461/16-ц відкрито касаційне провадження.

У статті 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», який набрав чинності 15 грудня 2017 року, передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України справа № 362/461/16-ц передана до Касаційного цивільного суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2018 року справа № 326/461/16-ц призначена до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 21 лютого 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 372/2180/15-ц за позовом заступника прокурора Обухівського району Київської області в інтересах держави до Обухівської міської ради Київської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи - Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції Київської області, ОСОБА_7, ОСОБА_8, Управління держземагенства в Обухівському районі Київської області про визнання незаконним рішень, скасування реєстрації права власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_9, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 28 липня 2016 року.

Аналіз ухвали Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 372/2180/15-ц свідчить, що колегія суддів вирішила, що обставини цієї справи дають підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду згідно з частиною п'ятою статті 403 ЦК України.

У пункті 10 частини першої статті 252 ЦПК встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі. Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки справа № 372/2180/15-ц передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 362/461/16-ц.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 362/461/16-ц за позовом прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Іванковичівської сільської ради Васильківського району Київської області до ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування рішень сільської ради та державного акта на право власності на земельну ділянку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 31 травня 2016 року, до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 372/2180/15-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.М. Коротун

В.І. Крат