АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
номер апеляційного провадження: 22-ц/796/4792/2018
У Х В А Л А

18 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі судді Білич І.М., вирішуючи питання відкриття провадження за апеляційною скаргою Генерального директора Національного музею Історії України ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 22 лютого 2018 року постановлену під головуванням судді Савицького О.А.

в цивільній справі № 761/3855/18 за позовом ОСОБА_2 до Національного музею Історії України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

в с т а н о в и в :

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 22 лютого 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Національного музею Історії України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, 23 квітня 2018 року Генеральним директором Національного музею Історії України ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Статтею 353 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду; зокрема, провідкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності - п. 8 ч.1 ст. 353 ЦПК України.

Подаючи скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження з підстав порушення правил підсудності, особа яка подає апеляційну скаргу не зазначає в ній доводів щодо допущених судом першої інстанції порушень територіальної юрисдикції ( підсудності) згідно до положень ст. ст. 26 -30 ЦПК України під час вирішення питання про відкриття провадження.

Натомість доводами апеляційної скарги є необґрунтованість висновків суду в частині того, що суд вважав подану позовну заяву як такою, що відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. А також те, що суд не дотримався приписів ст. 265 ЦПК України та не навів мотивів з яких він дійшов висновку про підсудність даної справи саме Шевченківському районному суду міста Києва. При цьому відповідач не зазначає про те, що дана справа не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Відтак, фактично ухвала суду про відкриття провадження, відповідачем оскаржується з підстав порушення положень ст. ст. 175, 176, 265 ЦПК України, що не узгоджується з положеннями п.8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, а саме законодавчо визначеною правовою підставою для оскарження ухвали суду про відкриття провадження є порушення правил підсудності.

Беручи до уваги положення п.4 ч.5 ст. 357 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню особі що її подала.

При цьому судом роз'яснюється особі що подала апеляційну скаргу також положення ч. 2 ст. 353 ЦПК України, а саме , що заперечення на ухвали, які не підлягають оскарженню окремо від рішення суду можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - ХІІІ, п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЦПК України в редакції Закону № 2147 - ХІІІ від 03 жовтня 2017 року, п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Генерального директора Національного музею Історії України ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного музею Історії України, третя особа: ОСОБА_1 про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання. Може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя І.М. Білич