Справа № 303/1897/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 серпня 2018 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого: Собослой Г.Г.,

суддів: Фазикош Г.В., Бисага Т.Ю.,

з участю секретаря: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 листопада 2017 року у справі №303/1897/17 (Головуючий: Куцкір Ю.Ю.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про визнання договору позики дійсним та стягнення боргу, мотивуючи тим, що 18.02.2014 року позивач надав під розписку, а відповідач отримав грошові кошти в розмірі 20 000 доларів США, які зобов'язався повернути до 31.03.2014 року. Свої зобов'язання позивач за договором позики виконав у повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, а тому зобов'язана повернути позивачу суму основного боргу в розмірі 532 000 грн..

ОСОБА_1 підтвердила наявність договірних відносин із ОСОБА_2, щодо позики в сумі 20 000 доларів США, про що свідчить розписка.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 08 листопада 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано договір позики, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18 лютого 2014 року - дійсним.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 18 лютого 2014 року в розмірі 532 000 грн. та 5 320 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстави передбачені чинним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки подана позивачем розписка не підтверджує факту передачі коштів у момент її укладення, а також передачу коштів саме позивачем, чи відповідачу. Також висновки суду щодо початку перебігу позовної давності не відповідають обставинам справи та ч.1 ст.254 ЦК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_3, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4, які просять рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 18 лютого 2014 року ОСОБА_1 зобов'язувалася повернути кошти взяті в борг у ОСОБА_2 в сумі 20 000 доларів США до 31.03.2014 року, що стверджується розпискою від 18.02.2014 року.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Частина перша статті 1051 ЦК України передбачає, що позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Зі змісту розписки від 18.02.2014 року вбачається, що предметом позики були кошти взяті в борг у сумі 20 000 доларів США, які позичальник ОСОБА_1 зобов'язувалася повернути ОСОБА_2 в тій самій сумі у строк до 31.03.2014 року.

Розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, що підтверджує як його укладення, так і умови договору та засвідчують отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернути та дати отримання коштів.

Суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що зміст розписки від 18.02.2014 року поданої ОСОБА_1 є борговою у розумінні ст.ст.1046-1050 ЦК України і така містить зобов'язання про повернення коштів у строк до 31.03.2014 року і підтверджує як його укладення, так і умови договору, що засвідчує отримання боржником від кредитора грошової суми.

Доводи представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про те, що позивач звернувся в суд із спливом строку позовної давності, суд першої інстанції із врахуванням вимог ст.ст.256, 267, 261 ч.1 ЦК України обґрунтовано вважав, що порушене право ОСОБА_2 з якого слід обчислювати початок перебігу строку позовної давності є 01 квітня 2014 року, а з позовними вимогами позивач звернувся до суду 31.03.2017 року, у межах трьохрічного строку, що стверджується відміткою на поштовому відправленні Укрпошти.

Надана розписка ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції, що розписка, яка є предметом розгляду у цій справі щодо боргу 20 000 доларів США подана нею на виконання розписки від 08.06.2007 року по боргу у розмірі 3 000 доларів США взятих у борг від позивача, судова колегія до уваги не приймає, оскільки така під час розгляду справи відповідачем не надавалася у суді першої інстанції і розписка від 18.02.2014 року не містить даних про надання коштів на виконання іншої розписки.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 08 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 серпня 2018 року.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Г.Г. Собослой