Справа № 569/4535/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар Прокопчук Л.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі відповідач), в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №37 в будинку №40 по вулиці Грушевського в м. Рівне зі зняттям його з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позову посилається на те, що 23 лютого 2018 року між нею та ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого вона придбала у приватну власність квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Таким чином, 23 лютого 2018 року право власності відповідача на вказану квартиру припинено, і відповідно припинені і всі його права щодо користування даним приміщенням. Однак, відповідач, хоча і не проживає у вказаній квартирі, однак залишається там зареєстрований. Реєстрація відповідача у її квартирі обмежує право власності та створює їй перешкоди у користуванні та розпорядженні своїм майном.

Позивач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. 21 травня 2018 року позивач та її представник ОСОБА_6 подали заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 26 квітня 2018 року подав відзив та заяву про визнання позову, де вказав, що повністю визнає позов з підстав у ньому заявлених, не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог та просить розгляд справи проводити без його участі. Наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі.

Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у звязку з цим, суд враховує наступне.

Як вбачається з матеріалів справи квартира №АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, яка була нею придбана за договором купівлі-продажу, укладеним 23 лютого 2018 року з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 (а.с.5).

Як слідує з адресної картки та відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Рівненській області від 28 березня 2018 року ОСОБА_2 з 06 жовтня 1997 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6, 12).

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Вимогами ст.386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як зазначено в ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідач не є членом сім'ї нового власника квартири ОСОБА_1, між власником квартири ОСОБА_1 та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування відповідачем квартирою №37 по вул. Академіка Грушевського, буд. 40 в м. Рівне.

Оскільки після укладення договору купівлі-продажу відповідач втратив право користування квартирою, його реєстрація в квартирі створює перешкоди позивачу в користуванні майном, враховуючи визнання позову відповідачем, суд доходить висновку, що позов в частині визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За наведених обставин, вимога в частині подальшого зняття відповідача з реєстрації до задоволення не підлягає, оскільки суд прийшов до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, що є правовою підставою для зняття його з реєстрації.

За таких обставин позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати у вигляді судового збору, в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1).

Керуючись статтями 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Позивач - ОСОБА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач - ОСОБА_2, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 21 травня 2018 року.

Суддя Рівненського міського суду О.О. Першко