Провадження №2/592/4930/18

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що він 27.06.2018 р. звільнився з ПАТ «Сумське НВО» за власним бажанням у звязку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений остаточний розрахунок, а саме відповідач заборгував йому заробітну плату. Крім того, оскільки з дня його звільнення відповідач не сплатив йому заробітну плату, тому позивач просить суд стягнути на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Представник відповідача - ПАТ «Сумське НВО» якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, відзив на позов не подав.

Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» та 27.06.2018 р. був звільнений з займаної посади за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору за ч.3 ст.38 КЗпП України (а.с.5).

Як вбачається з наданого позивачем розрахункового листа за червень 2018 р., відповідач - ПАТ «Сумське НВО» не виплатив ОСОБА_1 заробітну плату при звільненні в сумі 35765,93 грн. (а.с.5).

В день звільнення позивача відповідачем не було здійснено позивачеві виплати всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення, а також позивачеві не виплачено його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ч. 1ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Обчислюючи розмір середньої заробітної плати, яка підлягає стягненню, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачеві сум в день звільнення.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р.,- при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 р.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100,- середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата.

Згідно п.8 Порядку, - нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 13973,72/3/19,875=234,36 грн., де 13973,72 вихідна допомога у розмірі 3 середніх заробітних плат відповідно до ч.3 ст.38 КЗпП України, 19,875 середня кількість робочих днів за 2 місяці, що передують звільненню, обраховані відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. Постановою КМУ №100 (159+159)/2/8=19,875, де 159 та 159 кількість робочих годин в травні та червні 2018 р., 2- кількість місяців, що передують звільненню, 8-тривалість робочого дня в годинах.

Відповідно до наказу № 75 від 21.03.2014 р. про встановлення режиму неповного робочого тижня, з 26.05.2014 р. на ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» встановлено триденний неповний робочий тиждень: понеділок, вівторок, середа (а.с.13).

Період затримки розрахунку при звільненні позивача на дату ухвалення даного рішення, тобто з 28.06.2018 р. по 19.11.2018 р., становить 60 робочих дні, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 14061,60 грн. (234,36 *60 дні).

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 14061 грн. 60 коп., з утриманням з цієї суми встановлених законом податків і зборів.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ПАТ «СМНВО» необхідно стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 133, 141, 209, 229, 258-259, 263-265, 273, 274, 279, п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, ст.117 КЗпП України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь ОСОБА_1 (м.Суми, вул.Косівщинська,74, ІПН НОМЕР_1) середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні з 28.06.2018 р. по 19.11.2018 р. включно в сумі 14061 грн. 60 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов'язкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» (м. Суми, вул. Горького, 58, ) на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 19.11.2018 р.

Суддя В.Б. Князєв