Ухвала

7 травня 2018 року

м. Київ

справа № 343/1202/15-ц

провадження № 61-3908 ск 18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області

від 24 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи: Яворівська сільська рада Долинського району Івано-Франківської області, Служба у справах дітей Долинської районної державної адміністрації

Івано-Франківської області, про виселення з житлового будинку та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційну скаргу було направлено на адресу суду 16 березня 2018 року, що підтверджується відбитком штемпеля на поштовому конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, визначеного ЦПК України.

Разом з касаційною скаргою подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Перевіривши доводи заявника про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень, вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із статтею 319 ЦПК України (у редакції, чинній на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Згідно зі статтею 325 ЦПК України (у редакції на час ухвалення рішення судом апеляційної інстанції) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

За змістом частини четвертої статті 127 ЦПК України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження заявник посилається на те, що оскаржувані судові рішення на його адресу не було направлено, а його представник їх отримав 15 грудня 2017 року, що підтверджується заявою та супровідним листом суду. 28 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, проте її було повернуто ухвалою від 1 лютого 2018 року.

З доданих до касаційної скарги матеріалів вбачається, що на момент ухвалення судом першої інстанції рішення та постановлення апеляційним судом ухвали у справі, в інтересах ОСОБА_1, як неповнолітнього, діяла його матір - ОСОБА_4, якій було відомо про стан розгляду справи. Також суду не надано доказів, які підтверджують не направлення рішень судами попередніх інстанцій саме ОСОБА_1

Наведену підставу для поновлення пропущеного процесуального строку не можна вважати поважною, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, заявнику слід звернутись до суду касаційної інстанції з клопотанням (заявою) про поновлення строку касаційного оскарження, у якому (якій) навести поважні підстави для поновлення такого строку та надати докази для їх підтвердження.

Крім того, разом із касаційною скаргою надійшло клопотання ОСОБА_1, подане представником - ОСОБА_2, про звільнення від сплати судового збору. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що ОСОБА_1 є неповнолітнім та курсантом Національної академії сухопутних військ ім. П. Сагайдачного та доходу не отримує, при цьому захищає свої житлові права.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, тобто за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Враховуючи доводи клопотання та надані докази на їх підтвердження, суд вважає доцільним задовольнити заявлене клопотання та звільнити

ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підстав пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати причину пропуску строку на касаційне оскарження, наведену у клопотанні ОСОБА_1, поданого представником - ОСОБА_2, неповажною.

Клопотання ОСОБА_1, поданого представником - ОСОБА_2, про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником - ОСОБА_2, на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2016 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до

7 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта