Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючої судді Шевченко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Зіньковської Ю.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває з ОСОБА_2 у шлюбі з 05 вересня 2008 року, зареєстрованому відділом РАЦС Лисичанського МУЮ Луганської області, актовий запис № 456. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2018 року через невиконання відповідачем подружніх обов'язків. Рішення позивача остаточне. На примирення не згодна. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Просила розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не з'явилася, позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала відповідну заяву.

Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав відповідну заяву.

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2, виданого 05.09.2008 року відділом РАЦС Лисичанського МУЮ Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 05 вересня 2008 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 456. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3, про що зроблено актовий запис № 201. Її батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4, про що зроблено актовий запис № 250. Його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.9 а).

З позовної заяви вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач не бажає примиритися і строк для примирення їй не потрібен.

Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Малолітні діти залишаються проживати з матір'ю.

Спору про поділ майна сторони не мають.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

На підставі ст. ст. 24, 110, 112, 115 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 206, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1, місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1, до ОСОБА_2, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 05 вересня 2008 року відділом РАЦС Лисичанського МУЮ Луганської області, актовий запис № 456 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання якого за адресою: АДРЕСА_1, місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання якої за адресою: АДРЕСА_1 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Шевченко