Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/394/18
Провадження № 2/321/248/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2018 смт Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

при секретарі Цаплі Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

13.04.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив звернути стягнення на предмет іпотеки: будівлю кафе, прибудовану до будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_1; будинок житловий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; будинок житловий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 12-051/02-01 від 06.04.2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом. Просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» витрати по оплаті судового збору.

20.06.2018 року від представника позивача надійшла уточнена позовна заява, згідно якої позивач просить змінити предмет позову, а саме: змінити позовні вимоги зі звернення стягнення на предмет іпотеки на стягнення заборгованості за кредитом, а також про заміну неналежного відповідача ОСОБА_2 належним ОСОБА_1. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач зазначив, що 17 грудня 2012 року було укладено Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив позивачу права вимоги згідно кредитних договорів укладених з фізичними особами, в тому числі Кредитним договором № 12-051/02-01 від 06.04.2007 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1. Відповідно до умов зазначеного Кредитного договору, Банк зобов'язався надати кредит у сумі 150 000,00 грн., а позичальник повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в строки та на умовах, що передбачені договором про іпотечний кредит. Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі надавши ОСОБА_1 кредит у сумі 150 000,00 грн., однак позичальник належно не виконує взяті на себе зобов'язання, в результаті чого станом на 23.05.2018 року має заборгованість: по відсотках - 159 440,76 грн. У зв'язку з систематичним порушенням умов договору нарахована неустойка у розмірі 86 309,54 грн. В забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.04.2007 року.

Також позивачем зазначено, що 01 березня 2011 року Михайлівським районним судом Запорізької області винесено заочне рішення про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави, яке не виконано. Посилаючись на умови договору вказує, що в разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредиту, погашення якого відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Позичальника та поручителя попереджено про порушення умов зобов'язання - було направлено вимогу про досудове врегулювання спору.

14.09.2018 року ухвалою Михайлівського районного суду прийнято справу до свого провадження та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

08.10.2018 року на адресу суду від представника позивача, у встановлений законом строк, надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

14.09.2018 року ухвалою Михайлівського районного суду прийнято справу до свого провадження та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

08.10.2018 року на адресу суду від представника позивача, у встановлений законом строк, надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, оскільки для обґрунтованості заперечень необхідно витребувати певні докази.

За вказаних обставин, у відповідності до ч.4 п.2 ст. 277 ЦПК України, суд призначив розгляд справи за правилами загального позовного провадження та замінив засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

07.11.2018 року завершено підготовче судове провадження та призначено справу до судового розгляду.

В призначене судове засідання представник позивача не з'явився, однак 01.11.2018 року надано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Кредитні ініціативи», на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання також не з'явились, надавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнають. В заяві просили відмовити в задоволенні позовних вимог, окрім того зазначили про пропуск строків позовної давності. Згідно відзиву відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог позивача щодо стягнення заборгованості. Свої заперечення обґрунтувала наступним: 06.04.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та нею укладено кредитний договір №12-051/02-01, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 150 000 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 27.03.2014 року. В забезпечення виконання кредитних зобов'язань між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 09.07.2007 року та Іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 09.07.2007 року, а також між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 09.10.7.2007 року. 17 грудня 2012 року було укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив позивачу права вимоги згідно кредитних договорів укладених з фізичними особами, в тому числі Кредитним договором № 12-051/02-01 від 06.04.2007 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1. Вважає, що на підтвердження права вимоги відповідач-ТОВ «Кредитні ініціативи» не надало достатніх та допустимих доказів права вимагати стягнення заборгованості з Відповідача, а саме: не надано оригіналу договору відступлення права вимоги, копія якого містить закреслення коректором, не надано детальний розрахунок ціни позову, не надано докази перерахування на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» коштів за договором купівлі-продажу кредитного портфелю; не надано договору купівлі-продажу кредитного портфелю, не надано Додатку № 3 до Договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року - Акту приймання-передачі кредитної документації, а лише його незаповнений бланк, що не може бути належним та допустимим доказом. Крім того, вважає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не може звертатись з вимогами про стягнення заборгованості, оскільки право вимоги за кредитним договором до ТОВ «Кредитні ініціативи» перейшло на стадії виконання рішення суду від 01.03.2011 року, яким уже стягнуто заборгованість за кредитним договором та звернуто стягнення на предмет іпотеки. А отже, в даному випадку можлива лише заміна сторони виконавчого провадження, оскільки після пред'явлення вимоги про дострокове повернення кредиту від 01.12.2010 року та винесення рішення суду від 01.03.2011 року договір припинив свою дію і відсотки та неустойка не може нараховуватись. До того ж, вважає, що сплив строк позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ст.ст. 77, 78 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 06.04.2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №12-051/02-01, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 150 000 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 27.03.2014 року (Т. 1 а.с. 32-34).

В забезпечення належного виконання зобов'язань за Кредитним договором між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 06.04.2007 року, відповідно до якого остання передала Банку в іпотеку наступне майно: кафе, прибудоване до будівлі магазину за реєстраційним номером 17058597, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 (Т.1 а.с.40-44).

Також, в забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 укладено Іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 09.07.2007 року, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: будинок, житловий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 (Т. 1 а.с.45-48).

Крім того, в забезпечення належного виконання зобов'язання за Кредитним договором між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 укладено Іпотечний договір з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 09.10.2007 року, відповідно до якого останній передав Банку в іпотеку наступне майно, а саме: будинок, житловий, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 (Т.1 а.с. 49-52).

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав повністю, надавши відповідачеві кредит, в розмірі та строки передбачені Договором.

Згідно відзиву дані обставини відповідач не оспорює та підтверджує факт укладення кредитного договору та Іпотечних договорів з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателів.

В якості доказів на підтвердження вимоги за позовом, суду надано копію Договору відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» права вимоги згідно кредитних договорів укладених з фізичними особами, в тому числі Кредитним договором № 12-051/02-01 від 06.04.2007 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 14-24), а також Договору про передачу прав за договорами забезпечення (Т. 1 а.с. 26-29).

Відповідно до п.9.1 договору про відступлення права вимоги, після підписання Реєстру Позичальників Новий Кредитор набуває усіх прав, як процесуального правонаступника Первісного Кредитора за будь-якими та всіма цивільними, господарськими спорами між Первісним Кредитором і Позичальниками та/або третіми особами, що випливають з переданих Прав Вимоги та відповідних Кредитних Договорів і Договорів Забезпечення , які знаходяться на стадії судового розгляду або виконавчого провадження, які включені до Реєстру Спорів, а також за тими спорами, які не включені до Реєстру Спорів, у відповідності до чинного законодавства (Т. 1 а.с.20).

Отже, Реєстр Позичальників є невід'ємною частиною Договору про передачу прав вимоги.

Судом встановлено, що наданий доказ, а саме - копія договору про передачу права вимоги є недопустимим доказом в розумінні положень ст.77 ЦПК України, оскільки він містить замальовки певного тексту коректором, а оригіналу для огляду в судовому засіданні, на вимогу суду, відповідно до ухвал Михайлівського районного суду Запорізької області від 02.07.2018 року та 14.09.2018 року, позивачем не надано. До того ж, до нього не додано його невід'ємної складової - Реєстру позичальників, оригінал якого також суд зобов'язав Позивача надати для огляду в судовому засіданні, про що виносились неодноразово ухвали.

На підтвердження передачі Документації від Первісного Кредитора до Нового Кредитора Позивачем надано копію Акту приймання-передачі документації (Додаток № 3 до Договору про відступлення права вимоги від 17.12.2012 року).

Наданий в якості доказу вищевказаний Акт не може буди визнаний судом належним та допустимим доказом в розумінні ст. 76,77 ЦПК України, оскільки він не є створеним документом, а лише пустим шаблонним бланком.

Згідно рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01.03.2011 року, судом стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 12-051/02-01 від 06.04.2007 року, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 Про наявність даного рішення, як на момент укладення Договору відступлення права вимоги, так і після пред'явлення його до виконання був обізнаний, як Первісний Кредитор, так і Новий, про що свідчать матеріали архівних цивільних справ № 2-167/2011, № 2-168/2011, витребувані та оглянуті судом.

З аналізу Договору про відступлення прав вимоги, а саме п.9.1 вбачається, що після підписання Реєстру позичальників Новий Кредитор набуває усіх прав як процесуального правонаступника Первісного Кредитора за будь-якими та всіма цивільними, господарськими спорами між Первісним Кредитором і Позичальниками та/або третіми особами, що випливають з переданих Прав Вимоги та відповідних Кредитних договорів і Договорів Забезпечення, які знаходяться на стадії судового розгляду або виконавчого провадження, які включені до Реєстру Спорів, а також за тими спорами, які не включені до Реєстру Спорів (Додаток 6), у відповідності до чинного українського законодавства.

Отже, при укладенні договору про відступлення права вимоги від 17.12.12012 р. ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» залишило за собою право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 12-051/02-01 від 06.04.2007 р. В розділі 9 «Процесуальне правонаступництво в цивільному, господарському судових процесах та виконавчому провадженні» договору про відступлення прав вимоги за Реєстром спорів рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01.03.2011 р. в справі № 2-167/2011 та інформацію про судовий спір між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_1 не передано. За цим рішенням суду до укладення договору про відступлення прав вимоги за заявою стягувача ПАТ «АК Промінвестбанк» державним виконавцем ВДВС Михайлівського РУЮ Запорізької області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 07.10.2013 року, яка міститься у цивільній справі № 2-167/2011, (а.с. 67).

Доказів про те, що ПАТ «АК Промінвестбанк» чи ТОВ «Кредитні ініціативи» звертались до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження суду не надано, як і не надано самого Реєстру спорів (Додаток 6).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як вбачається зі змісту кредитного договору укладеного між між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 встановлено, що кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 27.03.2014 року, а також і строки виконання зобов'язань за щомісячним погашенням платежів (не пізніше останнього робочого дня цього місяця).

Крім того, відповідно до п. п. 5.2.7, 5.3.2 Кредитного договору встановлено, що в разі порушення позичальником строків сплати процентів, та/або кредиту як в повному обсязі, так і частково більш ніж на тридцять календарних днів кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту, нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення позичальнику, а позичальник, зі свого боку, зобов'язується достроково погасити в повному обсязі кредит, нараховані проценти та можливі штрафні санкції протягом тридцяти календарних днів з дати одержання зазначеного письмового повідомлення кредитора.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як було встановлено судом, у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язання за Кредитним договором ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" використав право достроково вимагати з відповідача ОСОБА_1 повернення заборгованості за Кредитним договором, надіславши їй 01.12.2010 року вимогу боржнику про дострокове негайне повернення всієї суми кредиту й пов'язаних з ним платежів.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з наступного дня після одержання такої вимоги, тобто не пізніше 01.01.2011 року.

Більше того, виходячи з правового висновку, підтриманого КЦС ВС у Постанові від 14.02.2018 у справі N 564/2199/15-ц, після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості Кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки стягнення заборгованості за вище вказаним кредитним договором та звернення стягнення на житлові будинки відбулось 01.03.2011 року, а відступлення права вимоги відбулось 17.12.2012 року, то після винесення рішення суду про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається стадія виконання судового рішення і на завершальній стадії виконання судового рішення суду відбувається заміна сторони виконавчого провадження.

Згідно Правової позиції Верховного Суду України, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, визначених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як випливає з викладених вище обставин, станом на день переходу до ТОВ "Кредитні ініціативи" права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором від 06.04.2007 року, укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 за №12-051/02-01 обсяг такого права змінився, адже рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 01.03.2011 року було стягнуто заборгованість з основної суми кредиту, процентів за користування ним та неустойки, і після пред'явлення вимоги про дострокове повернення грошових коштів, Кредитний договір припинив свою дію, а тому подальше нарахування як первісним, так і новим кредитором процентів за користування кредитом та пені є безпідставним та таким, що не ґрунтується на вимогах закону.

Як вбачається з рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 01.03.2011 року, Первісним Кредитором було обрано спосіб захисту порушеного права у вигляді стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, яким встановлено направлення повідомлення про дострокове повернення грошових коштів, відповідно з урахуванням позиції Верховного Суду, Банк має право лише на вимоги про стягнення коштів у відповідності до ст.625 ЦК України, що обумовлено також і п.5.2.8 Кредитного договору. Оскільки позовна давність пролонгації не підлягає, то до заявлених у 2018 році вимог про стягнення заборгованості, умови Кредитного договору (дія якого достроково припинена у 2010 році) на сторони не розповсюджуються, а розповсюджуються норми закону в тому числі і щодо загальних строків позовної давності, який закінчився через 3 роки після пред'явлення вимоги про дострокове погашення кредиту.

За таких обставин, включення позивачем для обрахування пені та процентів за користування кредитом, які мали місце після припинення дії Кредитного договору та поза межами позовної давності, не ґрунтується на вимогах закону.

Сплив позовної давності позбавляє можливості одержати судовий захист свого порушеного цивільного права за умови заяви сторони у спорі до винесення судом рішення.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаної 04.11.1950 р. ратифікованої із заявами та застереженнями 17.07.1997 р., яка набула чинності для України 11.09.1997 р. (далі - Конвенція), передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів; запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких обставинах, враховуючи, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не надало достатньо доказів на підтвердження права вимоги за Кредитним Договором № 12-051/02-01 від 06.04.2018 року, а саме, оригіналу договору відступлення права вимоги, оскільки його копія містить замальовки тексту коректором, договору купівлі-продажу кредитного портфелю ОСОБА_1, доказів перерахування на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» коштів за договором купівлі-продажу кредитного портфелю, акту приймання-передачі Кредитної Документації від Первісного Кредитора до Нового Кредитора, Реєстру Позичальників, Реєстру Спорів, також керуючись правовим висновком КЦС ВС у Постанові від 19.02.2018 у справі N 564/2199/15-ц, яким зазначено, що після направлення відповідачу письмового повідомлення з вимогою про дострокове погашення всієї заборгованості Кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за Кредитним договором, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову представника ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 245 750,30 грн. необхідно відмовити.

Відповідно до п.2 ч.2ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О.Кравченко