Справа № 314/1246/18
Пр. № 2/336/1664/2018
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2018 року позивач звернулася з позовом до Вільнянського районного суду Запорізької області з позовом до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.03.2018 року справу передано на розгляд Шевченківському районному суду м. Запоріжжя як таку, що не належить до територіальної юрисдикції Вільнянського районного суду Запорізької області.

25 квітня 2018 року справа надійшла до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя і в порядку ст. 14 ЦПК України її передано на розгляд судді Щасливої О.В., яка на підставі ухвали від 27.04.2018 року прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила в ній провадження.

Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з викликом ситорін як така, що відноситься до категорії малозначних.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що 6 вересня 2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. вчинив виконавчий напис про стягнення з позивача на користь публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором між сторонами в сумі 21562 грн. 76 коп.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог законодавства, а тому він не підлягає виконанню, з таких підстав.

В порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безпірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, таких документів нотаріусу надано не було, про що свідчать розбіжності в інформації фінансової установи нотаріусу про заборгованість за тілом кредиту в сумі 8063 грн. 16 коп. та у наданих банком позивачеві відомостях про те, що на теперішній час ця заборгованість обчислюється сумою в 1300 грн. Мінливість цієї суми, зазначає позивач, не свідчить на користь безспірності заборгованості.

Всупереч вимог «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року боржнику не було направлено жодної вимоги-повідомлення про усунення порушень у виконанні зобов'язань, на що вказує відсутність даних про відправлення кореспонденції установами пошти за номером 773, на який послалася фінансова установа в наданому нотаріусу опису відправлень, на офіційному сайті Укрпошти. Крім того, зі списку згрупованих поштових відправлень, наданих нотаріусу, випливає, що на адресу ОСОБА_1 направлено лист з номером 7730, кількість знаків в якому перевищує 13 при тому, що номери відправлень Укрпошти згідно джерел з її сайту не можуть перевищувати 13 знаків. Про порушення вимог законодавства в частині направлення вимоги боржнику свідчить і невірне посилання на індекс за адресою місця проживання ОСОБА_1, а саме: АДРЕСА_1, де замість належного індексу 69013 зазначений індекс 70024, який є поштовим індексом с. Максимівки Вільнянського району Запорізької області.

До порушень законодавства при вчиненні оспорюваного напису позивач відносить і ненадання нотаріусу оригіналу кредитного договору, обов'язковість надання якого передбачена «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

У зв'язку з викладеним позивач просить про визнання виконавчого напису нотаріуса від 06.09.2016 року таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання позивач не з'явилася; її представник надала суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і її представника.

Відповідачі, належним чином повідомлені про час та місце вирішення справи, до суду не з'явилися з невідомих причин, заперечень проти позову не надали.

За згаданих обставин зі згоди представника позивача, висловленої у її письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному розгляді.

Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце проведення судового засідання, до суду не з'явився, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про вирішення справи у його відсутність, що в силу ст. 123 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі представника органу державної виконавчої служби.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що 22 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» було укладено кредитний договір без номеру шляхом відкриття карткового рахунку на ім"я ОСОБА_1 (а. с. 16).

6 вересня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. на підставі заяви публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» від 16.08.2016 року вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь фінансової установи заборгованості за кредитним договором від 22.11.2011 року у сумі 21562 грн. 76 коп., яку утворюють заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8063 грн. 16 коп., заборгованість за відсотками у розмірі 10695 грн. 37 коп., заборгованість з комісії та пені у розмірі 1301 грн. 24 коп., заборгованість зі сплати штрафу як фіксованої частини в сумі 500 грн., заборгованість зі сплати штрафу як питома вага від загальної заборгованості у розмірі 1002 грн. 99 коп. (а. с. 6, 7).

Відповідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік таких документів встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, згідно з яким для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Як випливає, з заяви 16.08.2016 року, на підставі якої відповідач звернувся до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису, заборгованість за кредитом становить 21562 грн. 76 коп. і складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8063 грн. 16 коп., заборгованості за відсотками у розмірі 10695 грн. 37 коп., заборгованості з комісії та пені у розмірі 1301 грн. 24 коп., заборгованості зі сплати штрафу як фіксованої частини в сумі 500 грн., заборгованості зі сплати штрафу як питомої ваги від загальної заборгованості у розмірі 1002 грн. 99 коп. Стягнення проведено за період з 22 листопада 2011 року по 30 червня 2016 року. (а. с. 6, 7).

Як випливає з матеріалів справи, на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, нотаріусу фінансовою установою надано розрахунок заборгованості, копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» (а. с. 11-16).

При вирішенні спору суд враховує, що договір між сторонами є договором приєднання і він втілений в анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил…», проте виходить з того, що саме «Умови та Правила надання банківських послуг в «ПриватБанку», які при вчиненні договорів приєднання становлять їхню невід"ємну частину, містять істотні умови договору, тому в силу положень "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку...", вони повинні бути надани нотаріусу на підтвердження безспірності вимог.

Їхнє надання є необхідним як в інтересах дотримання вимог «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку», так і задля перевірки наявності складових, що утворюють грошове зобов,язання між сторонами, а також їх величини, підстави їх стягнення, у відсутність інформації про які неможливо обчислити вірність нарахування неустойки у вигляді пені, встановити підстави для виникнення обов,язку сплати штрафів, перевірити вірність їх нарахування.

Розрахунок заборгованості, як витікає із змісту оспорюваного виконавчого напису і письмового звернення кредитора до нотаріуса, охоплює період майже в п,ять років (з 22 листопада 2011 року по 30 червня 2016 року), що означає підстави для пред,явлення вимоги про застосування давності як для основного зобов,язання, так і для неустойки, для покладення якої на боржника встановлена скорочена давність.

Наведені міркування не дають підстав для констатації безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, а це виключає вчинення виконавчого напису, оскільки саме безспірність заборгованості і є підставою для його здійснення.

Вирішуючи спір на користь позивача, враховує суд і її доводи про ненаправлення їй письмової вимоги-повідомлення про добровільне усунення порушень, обов,язковість якого передбачена п. п. 1.2., 2.3 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, за змістом яких повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця (боржника) на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв,язку про відправлення повідомлення на вказану в договорі адресу (п. 2.3. «Порядку…»).

Зазначеного підтвердження направлення позивачу вимоги-повідомлення, як випливає з отриманих ноаріусом матеріалів, надано не було.

Наведені судом міркування підкріплює зміст правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-0158цс15, відповідно до якої можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умов, що 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Жодної з умов, лише сукупність яких свідчить про правильність здійснення виконавчого напису, фінансовою установою дотримано не було, що є підставою для ухвалення рішення на користь позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1, яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2, до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», , задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 06.09.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за номером 3633, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованості у сумі 21562 грн. 76 коп. за договором кредитування без номеру від 22.11.2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива