Справа № 236/3569/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Олійник С.М.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2018 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позову зазначив, що 19.04.2008 між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який розірваний згідно рішення Краснолиманського міського суду від 11.04.2018. Від шлюбу вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до судового наказу Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.05.2018 по справі №236/720/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

З грудня 2014 року він проживає однією сімєю з іншою жінкою ОСОБА_4 Від спільного проживання у них 27.07.2018 народився син ОСОБА_5, ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У зв'язку з необхідністю утримувати нинішню сім'ю у нього немає можливості сплачувати призначений судом розмір аліментів. Просив зменшити розмір утримуваних з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 з 1/4 до 1/6 частини його заробітку.

Ухвалою суду від 29.10.2018 відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання, запропоновано відповідачці надати відзив на позовну заяву (а.с.16).

Відповідач ОСОБА_2 надала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнала, просила у позові відмовити у звязку з тими обставинами, що позивачем не доведено, що у нього змінився матеріальний стан або погіршилося здоровя, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, а тому народження другої дитини не повинно обмежувати права та інтереси дитини, народженої раніше; крім того ОСОБА_1 має також сезонний дохід від вирощування картоплі (а.с.22-23).

Ухвалою суду від 14.11.2018 закрито підготовче провадження, призначений судовий розгляд справи по суті (а.с.30).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, на позовних вимогах наполягав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, надала пояснення, аналогічні викладеним в відзиві на позовну заяву, просила у позові відмовити.

Вислухавши сторони, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні суд встановив наступне.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 19.04.2008. Від шлюбу народилася дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО №216801, яке видано 22.07.2008 виконавчим комітетом Кіровської селищної ради м. Красний Лиман Донецької області (а. с. 8).

Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 11.04.2018 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.7).

Судовим наказом, який видано Краснолиманським міським судом Донецької області 22.05.2018 по справі №236/720/18, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

На теперішній час позивач проживає однією сімєю з ОСОБА_4, що підтверджується довідкою про склад сімї за адресою: с. Терни, вул. Землянського, 21 (а.с.33).

Від спільного проживання у них 27.07.2018 року народився син ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО №787329, виданого 14 серпня 2018 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.10).

ОСОБА_4 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01.10.2018 року по 27 липня 2021 року, отримує державну допомогу при народженні дитини, з 01.07.2018 року по 31.07.2018 року - 10320 грн., з 01.08.2018 року по 31.07.20121 року по 860 грн. (а.с.34).

Позивач ОСОБА_1 працює на посаді вчителя у Тернівському НВК управління освіти, молоді та спорту Лиманської міської ради, відповідно до довідок про доходи його дохід за період з лютого по липень 2018 року становив 63130,72 грн., з серпня по жовтень 2018 року - 31213,91 грн., без урахуванням аліментів 17025,27 грн. (а.с.11, 36).

Відповідач ОСОБА_2 не працевлаштована, що підтверджується копією трудової книжки серії АХ №708784 (а.с.40-41).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, зміна сімейного стану, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Зокрема, появлення у складі сім'ї платника аліментів осіб, відносно яких він має обов'язок з їх утримання (інші неповнолітні діти) може бути враховано за вимогою платника аліментів як обставина, що спричинила погіршення його матеріального стану.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджено, що після стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_6 його сімейний стан змінився, у нього з іншою жінкою ОСОБА_4 народився син ОСОБА_7, якого згідно з вимогами ст. 180 СК України він, як батько, зобовязаний утримувати до досягнення дитиною повноліття.

Крім того на утриманні ОСОБА_1 в теперішній час перебуває ОСОБА_4, з якою він спільно проживає, та яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною за їх спільною дитиною, що підтверджується наданими позивачем доказами: довідкою про склад сімї, свідоцтвом про народження дитини, наказом про надання відпустки по догляду за дитиною. В той час, як доходи, які отримував та отримує ОСОБА_1, працюючи на посаді вчителя не збільшилися (а.с.11, 36).

Таким чином, суд вбачає зміну сімейного стану у платника аліментів, в порівнянні з його становищем на момент видачі судового наказу, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Суд критично ставиться до доводів відповідачки щодо отримання додаткового доходу позивачем від вирощування овочів, оскільки ці обставини не знайшли підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Тому при вирішенні даного спору слід врахувати обов'язок обох батьків на утримання кожної дитини та можливість матері (відповідача) теж надавати посильну допомогу.

Суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 не працює, постійного доходу не має, і позивач ці обставини в ході судового розгляду не спростовані; втім, дитина - ОСОБА_3 підростає, у звязку з чим збільшуються витрати на його утримання, що законодавчо підтверджується прожитковим мінімумом для осіб вказаної категорії.

Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту зміни його сімейного стану, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст. 76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, але виходячи з принципу рівності дітей, необхідності задовольняти потреби кожної дитини, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позову, а саме про зменшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за судовим наказом з 1/4 частини до 1/5 частини, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Але в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, розяснено, що у новому розмірі аліменти справляються з дня набрання рішенням законної сили.

Розв'язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з такого.

Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн. як за позов немайнового характеру, що підтверджено квитанцією № 24 від 10.10.2018 року (а.с.2), оскільки судом позовні вимоги задоволені частково, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 352,40 грн.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 4, 12, 13,19,76-80, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст.181,182,192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу, виданого Краснолиманським міським судом Донецької області від 22.05.2018 року по справі №236/720/18.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 84444, Донецька область, Лиманський район, с. Торське, вул. Роднікова, 20/7, мешкає за адресою: 84444, Донецька область, Лиманський район, с. Торське, вул. Сєверна, 79, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/5 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Судовий наказ, виданий Краснолиманським міським судом Донецької області від 22.05.2018 по справі №236/720/18 - відкликати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: 84444, Донецька область, Лиманський район, с. Торське, вул. Роднікова, 20/7, мешкає за адресою: 84444, Донецька область, Лиманський район, с. Торське, вул. Сєверна, 79, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Донецький апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Текст рішення виготовлений 20.12.2018.

Суддя: