Дата документу 02.11.2018
Справа № 334/5382/18
Провадження № 2-о/334/182/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2018 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Турбіної Т.Ф., за участю секретаря Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський районний відділ у м. Запоріжжя Управління державної міграційної служби в Запорізькій області, про встановлення факту постійного проживання на території України, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року включно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він народився 29.04.1963 року в смт В. Хортиця Ленінського району Запорізької області. У 1980 році йому було видано паспорт встановленого зразка серія ЖС №632236.

До липня 1991 року він мешкав разом зі своїми батьками за адресою м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, буд. 78, а потім став проживати разом зі своєю сімєю за адресою м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд.7, де з 05.03.1992 року по теперішній час зареєстровано його місце проживання. За цією адресою заявник проживав разом з дружиною ОСОБА_2, її донькою та спільною донькою ОСОБА_3, які мешкають за цією адресою і на сьогодні. У грудні 2006 року шлюб з ОСОБА_2 був розірваний.

З 1990 року по 1994 рік заявник працював у кооперативі «Нарада» у м. Запоріжжі, на Запорізькій шкіргалантерейній фабриці, однак документально підтвердити ці дані не виявилось можливим.

Паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року він втратив, паспорт громадянина України не отримував. У лютому 2018 року він звернувся до Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області із заявою про видачу паспорта замість втраченого, на що 06.03.2018 отримав відповідь про те, що його особу встановлено, однак не встановлено належності до громадянства будь-якої держави.

Оформлення громадянства України можливе лише на підставі рішення суду про підтвердження факту постійного проживання заявника на території України. З наведених підстав, з метою отримання паспорту громадянина України, просить задовольнити його заяву про встановлення факту його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

Ухвалою суду від 31.07.2018 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі.

Представником заінтересованої особи 30.08.2018 року до суду надано заперечення на заяву ОСОБА_1, у яких вказано, що ОСОБА_1 у лютому 2018 року звернувся з питання оформлення паспорта громадянина України у звязку з втратою паспорта зразка колишнього СРСР. Однак належність до громадянства України згідно ст. 3 Закону України «Про громадянство України» не підтверджується. Паспорт громадянина колишнього СРСР, який би містив відмітку про прописку, заявником втрачено. Документально факт реєстрації місця проживання заявника станом на 24.08.1991 року не підтверджується. За таких обставин законодавством передбачена процедура встановлення та оформлення належності до громадянства України. У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив встановити факт постійного проживання на території України, в тому числі станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, що йому потрібно для отримання паспорта громадянина України.

Представник ОСОБА_1 підтримав доводи заявника і просив задовольнити його заяву.

Представник заінтересованої особи надала пояснення, аналогічні викладеним у запереченнях. При цьому просила ухвалити відповідне рішення у справі в разі підтвердження проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК Україниокреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився 29.04.1963 року в смт В. Хортиця Ленінського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про народження IV-УР №1426300, виданим Верхньо-Хортицькою селищною радою Ленінського району Запорізької області 17.05.1963 року.

18.07.1980 року йому було видано паспорт громадянина СРСР серія ЖС №632236, який ним наразі втрачено. Паспорт громадянина України ОСОБА_1 не отримував.

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського РВ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області з питання оформлення паспорта громадянина України у звязку з втратою паспорта зразка колишнього СРСР.

Проведеною перевіркою встановлено особу заявника, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави, про що видано довідку від 06.03.2018 року №2313/1060.

Згідно пояснень заявника, він був зареєстрований та проживав разом зі своїми батьками за адресою м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, 78. Після одруження у 1984 році він проживав у будинку разом зі своїми батьками, а у 1991 році вони сімєю стали проживати за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, де він прописаний з весни 1992 року і до цього часу. Відповідні відмітки були наявні у паспорті зразка колишнього СРСР, який він втратив.

Доводи заявника знайшли підтвердження у судовому засіданні.

Так, Запорізьким міським центром соціальних служб для сімї, дітей та молоді зясовано, що до липня 1991 року ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Наступне місце реєстрації він отримав 05.03.1992 року за адресою м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд.7, де зареєстрований і дотепер.

В департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 відсутні, про що зазначено у листі від 20.06.2018 року №01-17/05/1462.

Разом з тим, за відомостями Відділу моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 з 05.03.1992 року по теперішній час.

З копії адресного листка прибуття вбачається, що ОСОБА_1 25.02.1992 року звернувся для оформлення прописки за адресою м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд. 7, переїхав в тому ж населеному пункті з вул. Зачиняєва, 78. Відомості перевірені і прописку оформлено 05.03.1992 року.

З рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-4134 від 26.08.2005 року вбачається, що ОСОБА_1 перебував у шлюбі з ОСОБА_2 з 08.06.1984 до його розірвання зазначеним рішенням суду.

Доводи заявника, що він постійно проживав на території України у м. Запоріжжі, в тому числі фактично мешкав за адресою м. Запоріжжя, вул. Анапська, буд. 7, станом на 24.08.1991 року, підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Таким чином, дослідженими судом доказами підтверджується факт проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року.

Встановлення факту проживання на території Україні необхідно заявнику для подачі документів до Дніпровського районного відділу у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області для отримання громадянства України.

Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Особи є громадянами України з 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженогоУказом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 вказаного порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведені вище положення законодавства свідчать про те, що за відсутності у заявника передбаченого законодавством документального підтвердження факту його постійного проживання станом на 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» - паспорту громадянина колишнього СРСР з відмітками про постійну прописку на території України, для отримання заявником паспорта громадянина України їй попередньо необхідно встановити наявність підстав для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням шляхом встановлення вищевказаного факту у судовому порядку.

Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки заявник надав суду докази свого постійного проживання на території України у м. Запоріжжі станом на 24 серпня 1991 року, метою встановлення цього факту є встановлення належності до громадянства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 81, 89, 259, 263-265, 268, п.5 ч.2 ст.293, ст.315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на території України станом на 24.08.1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Турбіна Т. Ф.