Справа № 396/1685/18
Провадження № 2/396/695/18
РІШЕННЯ

Іменем України

01.11.2018 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого Шепетько В.І.,

за участю секретаря - Корольової Ю.Г.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Новоукраїнська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.03.1996 року помер її батько ОСОБА_2 Так, як заповіту за життя ним складено не було інших спадкоємців не виявлено, ОСОБА_1, як рідна його донька була його єдиною спадкоємицею першої черги за законом. Таким чином 07.10.1996 року державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №164 та видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на імя ОСОБА_1, - його доньки. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складалося з житлового будинку з надвірними будівлями №86 по вул. Луговій в с. Рівному Новоукраїнського району Кіровоградської області, який належав померлому на підставі договору купівлі продажу. Також, як стало відомо позивачці, за життя її батьку належало право на земельну частку (пай), як члена колишнього КСП «Колос», який знаходиться на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району. В листі, який було видано спадкоємиці зазначено, що в уточненні до списку членів КСП «Колос» Новоукраїнського району, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю в розділі «Підлягають виключенню» зазначено прізвище ОСОБА_2, тобто в попередньому списку, померлий значився, а підлягав виключенню в звязку із смертю, так як такого Державного акту на КСП ще не було виготовлено, а тому просить суд визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування, як спадкоємця за законом на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2, який помер 30.03.1996 року, яка знаходиться на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

В судове засідання позивач не з'явилася, подавши до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.21).

Представники відповідача в судове засідання не з'явився, подавши заяву, в якій просили провести розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти позову не подали (а.с.17).

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подавши заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, в позові просили відмовити в повному обсязі, у зв'язку із його необґрунтованістю та пропуском без поважних причин позовної давності.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі поданих доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер 30 березня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ №287428 від 01 квітня 1996 року. (а.с.6).

Також встановлено, що ОСОБА_2, який помер 30 березня 1996 року є батьком ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 275506. (а.с.7).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу вказаного на російській мові «Урба Игорь Николаевич», і громадянка «Ярмошевич Лариса Ивановна», уклали шлюб 21 липня 1990 року про, що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис №4. Після укладення шлюбу прізвище позивача було змінено на «Урба». (а.с.8).

Відповідно до листа відділу у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.05.2018 року №31-11-0.31-454/119-18. повідомлено, що за наявними даними відділу в списках членів колективного сільськогосподарського підприємства «Колос» Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії КР №2 від 30.05.1995 р. не значиться прізвище ОСОБА_2 Додатково зазначено, що в уточненні до Державного акту на право колективної власності на землю №2 від 30 травня 1995 року (станом на 20 квітня) в розділі «1 Підлягають виключенню із списку членів КСП» за №2 зазначено прізвище ОСОБА_2 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про право на спадщину по закону від 08 жовтня 1990 року посвідчений державним нотаріусом Новоукраїнської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємцями майна гр. ОСОБА_2, який помер 30 березня 1996 року є дочка ОСОБА_1, спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з Жилого будинку, що з надвірними будівлями, що знаходиться в селі Рівне по вулиці Луговій під номером вісімдесят шість, належного спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Рівнянською сільрадою 07.12.1970 року по №153, зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації по №1808/5. (а.с.10).

Також судом встановлено, що згідно довідки Рівнянської сільської ради від 27.09.2018 року №4065, померлий батько позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на день своєї смерті проживав один.

Згідно довідки СТОВ "Колос", ОСОБА_2 працював в даному господарству з 01.01.1987 року по 21.03.1996 року, тобто станом на проведення розпаювання земель колишнього КСП.

Згідно інформації заступника начальника відділу у Новоукраїнському районі від 31.10.2018 року за №717/119-8, на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району маються 9 невитребуваних земельних ділянок (часток паїв) площею 43,03 га.

Вирішуючи по суті заявлений позов, суд виходить із наступного.

Згідно з ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до п.24 Постанови ПВСУ від 16.04.2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі Державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства включений до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, набуває прав на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу, навіть коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Згідно прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року №435ІV, правила книги шостої ЦК України (спадкове право) застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом, тобто до 01.01.2004 року. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зверталась після смерті 30.03.1996 року свого батька ОСОБА_2 за оформленням спадкових прав, й отримала свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, остання своєчасно вчинила залежні від неї дії із зверненням із заявою про оформлення спадкових прав після смерті батька. Неотримання документів про переоформлення спадкових прав на земельну частку (пай), із незалежних від неї причин, не означає втрату нею права на спадкування земельної частки (паю), право на яке виникло у її батька.

Вказана обставина частково підтверджується наступною правовою позицією: "Незвернення спадкоємця за оформленням спадкових прав на належну йому земельну частку (пай) після смерті спадкодавця не є підставою для визнання спадщини відумерлою та передачі її територіальній громаді" (ВС/КЦС, справа №2о-55/2008, 4.07.18). Крім цього, територіальна громада не висуває своїх будь-яких претензій до майна чи майнових прав померлого ОСОБА_2

Вирішуючи питання наявності права померлого ОСОБА_2М, на земельну частку (пай) після реорганізації колишнього КСП "Колос", судом безспірно встановлено, що останній на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю від 30.05.1995 року працював у КСП "Колос".

Порядок та підстави паювання земель, переданих у колективну власність, установлено Указом Президента України №120 від 08.08.1995 року, який на момент видачі Указом мав силу законодавчого акту, згідно ст.1 якого паювання підлягали сільськогосподарські угіддя, переданих у колективну власність КСП.

Відповідно до статті 2 Указу №720, право на земельну частку (пай) мають члени КСП, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами КСП відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Разом із тим, право на земельний пай мають особи, направлені на навчання, якщо вони залишилися членами КСП, військовослужбовці строкової служби, якщо вони теж залишилися членами КСП, жінки - члени КСП, які перебувають у відпустці у зв'язку з вагітністю або пологами чи по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також члени КСП, які займали виборні посади в органах державної влади або місцевого самоврядування, якщо збереження за ними членства в КСП передбачено його статутом. Під час проведення робіт з уточнення списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), слід враховувати таке.

Список громадян як додаток до державного акта формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами членів КСП та підписується головою КСП та головою місцевої ради. Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів членів КСП.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовано, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Відповідно до пункту 24 Постанови ВСУ №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання, відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Вказаний висновок суду підтверджується правовою позицію ВС/КЦС (постанова від 20.06.2018 у справі №323/323/17).

Згідно Практики розгляду судами земельних спорів від 01.09.2003 року, спрямовано увагу судів на встановлення форми трудової діяльності у КСП, а саме - якщо трудові відносини таких осіб з колективами виникли на підставі трудового договору, а не членства в цьому колективі, то вони не передбачають права на одержання у власність земельної частки (паю). Право на одержання частки землі мають лише члени таких колективів, які залишались у ньому на час приватизації землі. При вирішенні цих питань законодавством не передбачена можливість врахування відроблених особою, яка претендує на отримання земельної частки, трудоднів, виходів на роботу, характеру виконуваної роботи.

Згідно довідки СТОВ "Колос", ОСОБА_2 працював з 1971 року у колгоспі "Колос", а згодом і у КСП "Колос", виконував мінімально встановлені кількості днів, що переконує суд в тому, що останній працював саме як член цього господарства, а не найманий працівник, й дана обставина не спростована ні відповідачем, ні третьою особою, а тому судом презюмується.

За вказаних обставин, померлий ОСОБА_2 на час розпаювання земель КСП "Колос" був його членом, а тому мав право на земельну частку (пай), він помилково не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), а тому його дочка, як спадкоємець першої черги позивач ОСОБА_1, має право на спадкування права свого батька ОСОБА_2 на земельну частку (май), якого він був позбавлений помилково або із інших, незалежних від нього причин.

За загальним правилом, право на спадщину виникає у спадкоємця із моменту відкриття спадщини. Оскільки позивач ОСОБА_1 своєчасно звернулась до нотаріуса за оформленням спадкових прав, але оформила свої права на частину спадкового майна, із незалежних від неї причин, то остання не пропустила строк позовної давності, а тому її законне право підлягає судовому захисту.

Відповідач не заперечує проти задоволення позову та не претендує на спірне спадкове майно, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141,259-268 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в порядку спадкування, як спадкоємця за законом на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_2, який помер 30.03.1996 року, яка знаходиться на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького Апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Головуючий: В. І. Шепетько