Справа 303/1948/16-ц
6/303/274/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

головного державного виконавця Добоні В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачево подання головного державного виконавця Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 без вилучення паспортного документа.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Мукачівському МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області знаходиться виконавче провадження 52227391 з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 99 158,28 гривень. Зазначає, що боржник ухиляється від сплати боргу, хоча отримує доходи в Мукачівському міськрайонному ПФУ і не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного їй майна і доходів. Тому просить встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України до виконання зобовязань.

В судовому засіданні головний державний виконавець Добоні В.М. подання підтримала, просила суд його задоволити та пояснила, що боржник ОСОБА_3 добровільно рішення суду не виконує, а стягувач ОСОБА_4 у свою чергу, не надає письмову згоду на його примусове виконання.

Вивчивши подання з доданими до нього документами суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Законодавством України встановлено випадки, у яких застосовуються такі обмеження, визначено порядок та умови їх застосування, зокрема, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.441 ЦПК України.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд має право встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України лише за поданням державного виконавця, за умови доведення та документального підтвердження факту ухилення боржника, який має паспорт для виїзду за кордон і з цією метою має намір та реальну можливість вибути за межі України від виконання зобовязань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи). Таке обмеження може бути встановлено лише строком до виконання боржником судового рішення.

Крім того, застосування таких обмежень може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватися лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення, оскільки стосується гарантованого ст.33 Конституції України та ст.313 ЦК України особистого немайнового права особи вільно залишати територію України та права на свободу пересування, передчасне і безпідставне обмеження яких є неприпустимим.

Згідно з п.2 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до п.3 ст.2 Протоколу №4 на здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №303/1948/16-ц, 2/303/1162/16 виданого Мукачівським міськрайонним судом 26.08.2016 року стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 55 000 гривень боргу, 2 200 гривень як 4%, 2 847,94 гривень як 3% річних та 37 400 гривень індексу інфляції, а всього 97 447,94 гривень та судовий збір у сумі 1 710,34 гривень.

19.09.2016 року головним державним виконавцем Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження №52227391 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 99 158,28 гривень.

Судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують що боржник ухиляється від виконання зобовязань, відсутні. Посилання на заборгованість по сплаті боргу за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобовязання і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними, що останнім також було визнано у судовому засіданні.

Як зазначив Верховний Суд України в Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч.3 ст.11 Закону № 606-XIV, позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків. У звязку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Ухилення боржника від виконання своїх зобовязань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене обєктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, субєктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. На підставі наведеного вище можна зробити висновок, що поняття «ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, при зверненні до суду із зазначеним поданням головний державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику, тільки на наявність заборгованості по сплаті боргу та відсутністю письмової згоди стягувача на примусове виконання рішення суду, що у свою чергу, не може бути визнане судом таким, що свідчить про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст.441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Керуючись ст.ст.258, 260, 441 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Мукачівського МВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом №2/303/1162/16 виданого 26.08.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 99 158,28 гривень - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір