Номер провадження 2/754/1886/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 8 червня 2017 року з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем «Vokswagen Bora», реєстраційний номер НОМЕР_1, сталась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний їй транспортний засіб - автомобіль «Mazda CX-7», реєстраційний номер НОМЕР_2. Внаслідок зіткнення її автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень на суму 281 939,78 грн, що підтверджується звітом Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит" від 23 червня 2017 року. Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року відповідача визнано винним у скоєній дорожньо-транспортній пригоді. Оскільки цивільна-правова відповідальність ОСОБА_4 не була застрахована у вересні 2017 року вона звернулась до Моторно-транспортного бюро України з вимогою про виплату їй страхового відшкодування. 29 вересня 2017 року Моторно-транспортне бюро України перерахувало на її рахунок 100000, 00 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки розмір шкоди є значно більшим ніж було виплачено, позивач звернулася до відповідача з вимогою сплатити різницю, але до цього часу відповідач шкоду не відшкодував. Враховуючи викладене, ОСОБА_3 звертається до суду з даним позовом і просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь 181 939,78 грн у рахунок відшкодування майнової шкоди та 1 819,41 грн. на відшкодування судових витрат.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2017 року відкрито провадження у даній справі.

У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі та просив у позові відмовити, зважаючи на те, що позивачка після дорожньо-транспортної пригоди автомобіль продала, що підтверджується відповідним договором, за 300 000 грн, також їй було виплачено Моторно-транспортним бюро України в рахунок відшкодування шкоди 100 000 грн. Відповідно до Звіту ринкова вартість автомобіля «Mazda CX-7» до дорожньо-транспортної пригоди становить 316 258,41 грн., що свідчить про те, що позивач отримала після дорожньо-транспортної пригоди суму більше ніж ринкова вартість. Крім того, позивачкою не надано доказів на підтвердження того, що вона здійснила відновлювальний ремонт автомобіля та сплатила його вартість. На даний час стягнення вартості відновлювального ремонту є недоцільним, оскільки автомобіль продано.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 не підлягають задоволенню з наступник підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що 8 червня 2017 року на вулиці Київській у с. Соснівка Макарівського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda CX-7», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Vokswagen Bora», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Mazda CX-7», що належав позивачці, отримав механічні пошкодження, а позивачці було завдано матеріальні збитки.

Відповідно до звіту Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит" від 23 червня 2017 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mazda CX-7» складає 281 939,78 грн.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 31 липня 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Як встановлено при розгляді справи відповідач на момент дорожньо-транспортної пригоди свою цивільно-правову відповідальність не застрахував.

Відповідно до вимог п. 41.1 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів" Моторно-транспортне бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

29 вересня 2017 року Моторно транспортне бюро України на підставі заяви ОСОБА_3 перерахувало останній 100000, 00 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 8 червня 2017 року.

У своїх позовних вимогах позивач вказує про те, що відповідач повинен відшкодувати залишок невідшкодованої шкоди у розмірі 181939,78 грн., як винна у дорожньо-транспортній пригоді особа.

Заперечуючи проти позову, представник відповідача посилався на те, що відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно інформації Регіонального сервісного центру у м. Києві від 3 серпня 2018 року та від 17 серпня 2018 року автомобіль «Mazda CX-7», реєстраційний номер НОМЕР_2, 17 жовтня 2017 року був знятий з обліку для реалізації та у подальшому був проданий за 300 000 грн.

Представник відповідача також вказував на те, що позивачем у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було отримано 100 000 грн., який у подальшому нею був реалізований за 300 000 грн, тобто позивач за належний їй автомобіль вже отримала 400 000 грн., при цьому позивач просить стягнути з відповідача 181 939,78 грн., що дорівнює 581 939,78 грн., що вдвічі перевищує вартість автомобіля до дорожньо-транспортної пригоди.

Під час розгляду справи встановлено, що 17 жовтня 2017 року ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_5 придбав автомобіль «Mazda CX-7». Ціна транспортного засобу при продажу становила 300000, 00 грн.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода задана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частина перша статті 1188 ЦК України).

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) , що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (частина перша стаття 76 ЦК України).

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_3 вказувала на те, що на відновлювальний ремонт автомобіля «Mazda CX-7» нею витрачено 281939,78 грн., при цьому, посилалась виключно на звіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит, доказів, зокрема, акта виконаних робіт щодо ремонту пошкодженого автомобіля ОСОБА_3 суду не надала.

Слід зазначити те, що наданий звіт Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит" на який, як на підставу свої вимог посилається позивач, не може бути належним підтвердженням виконаних ремонтних робіт пошкодженого автомобіля позивача, оскільки він не є доказом реально витрачених потерпілою особою коштів на ремонт свого автомобіля, а лише фіксує суму вартості, необхідну для відновлювального ремонту автомобіля «Mazda CX-7».

Доказів виконаних робіт щодо відновлення автомобіля «Mazda CX-7» матеріали справи не містять.

Крім того, слід також зазначити те, що ринкова вартість автомобіля «Mazda CX-7», відповідно до Звіту, становила 316258,41 грн. Позивач у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 8 червня 2017 року, отримала 100000, 00 грн. і у подальшому реалізувала вказаний автомобіль на підставі договору купівлі-продажу за 300000, 00 грн.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем за належний їй автомобіль було отримано майже 400000, 00 грн., що перевищує вартість автомобіля до аварійного пошкодження і як наслідок свідчить про відсутність завданих позивачу матеріальних збитків.

Однією із засад судочинства, регламентованих пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ті обставини на які посилається позивач як на підставу для задоволення позовних вимог не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому суд відмовляє у задоволені позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265 ЦПК України, ст. 16, 22, 1166, 1194 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Позивач - ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_3.

Відповідач - ОСОБА_4, адреса: АДРЕСА_2.

Повний текст рішення виготовлений 20 листопада 2018 року.

Головуючий: