Провадження № 2/761/675/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2018 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Малашевського О.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою та вселення, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні 02.04.2018 року представник відповідача звернулась до суду із клопотанням про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаною із нею справи № 761/21351/17, яка розглядається Шевченківським районним судом міста Києва.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: призваний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковизіна С.П. про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно. При цьому зазначала, що у вказаній справі було проведено судову експертизу, за висновками якої підпис в заповіті було виконано з попередньою підготовкою, за допомогою копіювально-множильної техніки струменевим способом з подальшим наведенням штрихів підписів та рукописного тексту за допомогою кулькової ручки.

В судовому засіданні представник позивача вважала клопотання необґрунтованим та просила суд відмовити у його задоволенні, оскільки вимоги позивача ґрунтуються на судовому рішенні про визнання права власності.

В судовому засіданні представник відповідача також зазначала, що право власності, яке було визнано судом, ґрунтувалось на заповіті, який на думку відповідача є недійсним.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно із абз. 3 п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року N 2, визначаючи наявність передбачених законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Разом із тим, на переконання суду, представником відповідача належним чином не доведено обставин, які свідчать саме про неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства, оскільки достатніх даних про те, що в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, матеріали клопотання не містять.

Окрім того, представник відповідача не надала жодних документів, дослідивши які суд міг би дійти висновку про те, який саме зміст позовних вимог ОСОБА_6 у справі № 761/21351/17 та чи залежить від їх вирішення можливість розгляду даної справи.

Також, відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Верховним Судом України було висловлено Правову позицію під час розгляду справи 6-1367цс15, за якою, суди мають враховувати вимоги положень закону про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку, та зупинення провадження у справі не має здійснюватись усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 251, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування квартирою та вселення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ М.А. РИБАК