Справа № 712/5462/18
Провадження № 2/712/1508/18
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

17 травня 2018 року Суддя Соснівського районного суду м.Черкаси Пироженко В.Д. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (проживаючий за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Грушевського, 194) звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 (проживаючої за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Грушевського, 194), треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (проживаючих за адресою: 18000, м. Черкаси, вул. Грушевського, 194) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на те, що рішенням Черкаської міської ради від 22.12.2005 року № 8-918 додаток п. 8 ОСОБА_5 було передано у приватну власність для ведення будівництва та обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 236 кв.м. за адресою м. Черкаси, вул. Котовського (в даний час Грушевського), 194, кадастровий № -04-058-0052. На підставі вказаного рішення 14.04.2006 року ОСОБА_5 було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, зареєстрований за № 31. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.09.2017 року у справі № 712/14089/16-ц визнано недійсними вказані вище п. 8 додатку до рішення Черкаської міської ради та державний акт на право власності на земельну ділянку. Після ухвалення рішення суду позивач дізнався, що 08.01.2008 року Першою Черкаською державною нотаріальною конторою відповідачу ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 4-3, на підставі якого 12.06.2008 року було видано державний акт на право власності на вказану вище земельну ділянку площею 236 кв.м. за адресою м. Черкаси, вул. Котовського (Грушевського), 194. Вважає, що зазначене свідоцтво про право на спадщину та державний акт не відповідають вимогам закону, оскільки вказана вище земельна ділянка площею 236 кв.м. була та є частиною земельної ділянки 486 кв.м., на якій розташовано домоволодіння (садиба), що належала позивачу та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності. При цьому на приватизованій ділянці розташована кімната площею 10,1 кв.м. (№ 1-4) житлового будинку, яка фактично перебувала та перебуває у користуванні позивача. Також зазначає, що загальна площа земельної ділянки, на якій розташовано домоволодіння (садиба) складала та складає 486 кв.м. Частка ОСОБА_5 складала 39/100. ОСОБА_5 на момент приватизації мав право на частину цієї земельної ділянки площею 189,54 кв.м. (486 * 39/100).Тобто ОСОБА_5 безпідставно отримано у власність частину земельної ділянки площею 46,46 кв.м. (236 - 189,54). Таким чином ОСОБА_5 не належало право власності на земельну ділянку площею 236 кв.м. за адресою м. Черкаси, вул. Котовського (Грушевського), 194. У звязку з цим право на цю ділянку не могло перейти до відповідача в порядку спадкування.

Просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 08.01.2008 року № 4-3, видане ОСОБА_2 щодо земельної ділянки площею 236 кв.м. за адресою м. Черкаси, вул. Котовського, 194, кадастровий № -04-058-0052, та державний акт на право власності на земельну ділянку реєстровий № 93 від 12.06.2008 року виданий ОСОБА_2. Також просить стягнути з відповідача судові витрати.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме:

-не повністю сплачено судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦК України до позовної заяви додаються документи, що

підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Однак, при поданні позовної заяви позивач звернувся до суду з двома вимогами немайнового характеру, а судовий збір сплачено лише за одну.

Крім того, позивачем подані копії доказів не засвідчені належним чином та не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмових доказів, відповідно до ст.95 ЦПК України.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу час, достатній для усунення вищезазначених недоліків шляхом оформлення позовної заяви з дотриманням вимог, викладених у статтях 95, 175 і 177ЦПК України.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч.3 ст.185 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 95, 175, 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та буде повернуто позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/sud 2316/ .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Пироженко В.Д.