ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2569/18 Справа № 203/1677/18 Суддя у 1-й інстанції - Католікян М.О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року про скасування заходів забезпечення примусового виконання рішення по справі за поданням відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2013 року державний виконавець звернувся до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2012 року, ухваленого по справі №2-6706/11.

Вимоги обґрунтовано тим, що боржник тривалий час не виконує судове рішення про стягнення з нього грошових коштів, ухиляється від такого виконання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2013 року суд тимчасово обмежив боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2014 року вказана ухвала суду першої інстанції була залишена без змін.

15 травня 2018 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про скасування вжитих ухвалою суду від 17.12.2013 року заходів, обґрунтувавши його тим, що виконавче провадження у рамках якого боржника було обмежено у праві виїзді за межі України, було закінчено, а тому відпали підстави для такого обмеження.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року скасовано заходи, вжиті на підставі ухвали цього ж суду від 17 грудня 2013 року, та знято обмеження у праві виїзду за межі України до виконання ним рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2012 року.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавче провадження №39061915, у рамках якого були вжиті обмежувальні заходи відносно боржника, завершене, а тому вжиті у справі обмежувальні заходи підлягають скасуванню.

В апеляційній скарзі відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просив скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України стосовно особи знімається у разі винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав (ла), на підставі ч. 1 ст. 48 Закону; закінчення виконавчого провадження на підставі п.п. 1-6, 8-9, 11-14 ч. 1 ст. 49 Закону; скасування тимчасового обмеження у праві виїзду особи з України у разі належного виконання особою зобов'язань щодо сплати періодичних платежів. А тому, винесення державним виконавцем в межах виконавчого провадження постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві не передбачає скасування заходів примусового виконання рішення суду, яке є чинним та невиконаним.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а ухвалу суду скасувати, з наступних підстав.

Так, встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2012 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти в розмірі 7 019 222,56 грн..

29 липня 2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів.

В зв'язку із невиконанням боржником своїх грошових зобов'язань, старший державний виконавець звернувся до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов'язань за рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2012 року

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2013 року тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17.04.2012 року.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2014 року вказана ухвала суду першої інстанції була залишена без змін.

Встановлено, що 19 червня 2014 року державним виконавцем було ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 4 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 року, а виконавче провадження було передане до архіву та у січні 2018 року знищено.

Згідно ст. 50 ЗУ "Про виконавче провадження" (чинної на час винесення постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві) у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

З викладеного вбачається, що при постановленні оскаржуваної ухвали, якою скасовано тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції не перевірив наявність повноважень для вирішення даного питання та наявність правових відстав для задоволення заяви ОСОБА_1, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена у порушення вимог процесуального закону підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 липня 2018 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко