Справа № 2-4600/11
Провадження № 6/175/277/17
У Х В А Л А

іменем України

20 квітня 2018 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Новік Л.М., ознайомившись з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль», Публічне акціонерне товариство «Комерційний ОСОБА_2», ОСОБА_3 про заміну стягувача,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Українська факторингова компанія» в особі представника звернулося до суду з заявою про заміну стягувача по виконанню рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2011 року по цивільній справі № 2-4600/11 за позовом ПАТ ОСОБА_4 Аваль до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Відповідно до п. 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26 грудня 2003 року, скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України і ГПК України, та містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 ч. 3 ст. 85 Закону України "Про виконавче провадження".

29.08.2017 року ухвалою судді заява залишена без руху.

Але заявник після отримання ухвали суду, недоліки зазначені у ній у визначений судом строк не усунув.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 20 Цивільного кодексу України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

За частиною 1 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 14, 20 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-14, 19, 23, 43, 185, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль», Публічне акціонерне товариство «Комерційний ОСОБА_2», ОСОБА_3 про заміну стягувача - вважати неподаною і повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом п'ятнадцять днів з дня її складання.

Суддя Л.М. Новік