РІ Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року Волноваський районний суд Донецької області

в складі: головуючого судді - Безрук Т.В.,

при секретарі судового засідання - Чемезової Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 року заявниця звернулася до суду з даною заявою. Посилалася на те, що її донька ОСОБА_2 12.09.2017 року о 18.55 годині народила дитину дівчинку в пологовому відділенні «Донецького республіканського центру охорони материнства і дитинства» МОЗ ДНР, що знаходиться на тимчасово непідконтрольній державній владі території, де їй було видано медичне свідоцтво про народження №1477 від 13.09.2017 року.

07.05.2018 року вона звернулася до Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з метою зареєструвати народження дитини, але їй було відмовлено, оскільки медичне свідоцтво про народження не відповідає вимогам діючого законодавства. Тому просила встановити факт народження її онуки жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання заявниця, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, не зявилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник заінтересованої особи Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не зявився, про день, час ім. місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній ВРУ, підлягає негайному виконанню.

Згідно медичного свідоцтва про народження №1477 від 13.09.2017 року ОСОБА_2 народила 12.09.2017 року о 18.55 годині в пологовому відділенні «Донецького республіканського центру охорони материнства і дитинства» МОЗ ДНР, дитину дівчинку, вагою 3050,0 г., дитина народилася доношеною, на 39 тижні вагітності, при одноплідних пологах, дана вагітність друга, пологи другі.

Згідно свідоцтва серії VІІІ-НО №313750 про народження ОСОБА_1 (прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_2, свідоцтво серії І-НО №344139) ОСОБА_3 05.09.1990 року, про що виконкомом Вугледарської міської ради Петровського району м. Донецька зроблено запис за №156, де в графі мати вказано ОСОБА_1.

Відповіддю Вугледарського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 07.05.2018 року №901/15.28-30, ОСОБА_2 відмовлено в проведенні державної реєстрації народження, оскільки медичне свідоцтво №1477 від 13.09.2017 року не відповідає вимогам діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

З огляду на викладене, суд вважає, що дійсно для проведення державної реєстрації народження дитини є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якими є заявниця та її онук, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про встановлення факту народження дитини, бо законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати громадянці України ОСОБА_1 свідоцтво про народження її онуки, виданого державним органом України.

Вимога заявника, щодо зазначення батьком дитини ОСОБА_4, суд вважає такою, що не підлягає встановленню в межах розгляду цієї заяви, однак, вказана обставина не створить перешкод заявнику у подальшій реєстрації факту народження дитини та отриманні свідоцтва про народження українського зразка.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 264, 265, 273, 293, 315, 317 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Вугледарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту народження задовольнити частково.

Встановити факт народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянкою України, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, другої дитини жіночої статі, яка народилася 12 вересня 2017 року о 18.55 годині в Україні у м. Донецьк, Донецької області, в іншій частині вимог відмовити.

Рішення про встановлення факту народження підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Суддя: Т.В. Безрук