Справа № 310/1417/18
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2018 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини заробітної плати в звязку з порушенням строків її виплати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який уточнив під час розгляду справи та остаточно просив стягнути з ПАТ «Запоріжжяобленерго» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 60808,85 грн., компенсацію у звязку з порушенням терміну виплати заробітної плати у розмірі 359,60 грн та 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 07.05.2002 року він був прийнятий на роботу в Мелітопольський міський РЕМ на посаду електромонтера та 17.05.2004 року був переведений до Бердянського міського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» на посаду електромонтера з експлуатації електролічильників, де й продовжує працювати диспетчером району мереж Бердянського міського району електромереж ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Починаючи з серпня 2017 року та по теперішній час відповідач , в порушення норм трудового законодавства, здійснює виплату заробітної плати не в повному обсязі, посилаючись на відсутність коштів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що внаслідок встановлення НКРЕКП в липні 2017 січні 2018 року для ПАТ «Запоріжжяобленерго» при визначені алгоритму перерахування нульового алгоритму або сум додаткових щодобових утримань коштів з поточних рахунків ПРТ, які унеможливили фактичне надходження коштів із поточного рахунку із спеціальним режимом використання на поточні рахунки ПАТ «Запоріжжяобленерго», - всі кошти, які надходили та надходили на рахунок із спеціальним режимом використання тавариства перераховуються установою уповноваженого банку на рахунок ДП «Енергоринок», а НКРЕКП свідомо не виконую обов'язок по забезпеченню додержання прав і законних інтересів ПАТ «Запоріжжяобленерго», пов'язаних із виплатою заробітної плати та перешкоджає виконанню обовязку щодо гарантування надійного соціального захисту працівників товариства.

Додатково зазначила, що відповідно до довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» про розмір заборгованості із заробітної плати ОСОБА_1 станом на 13.04.2018 року складає 52254,93 грн.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 працює диспетчером району мереж Бердянського міського району електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» і заборгованість товариства із заробітної плати перед ОСОБА_1 станом на 13.04.2018 року складає 52254,93 грн.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

У відповідності до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним трудовим договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» не виконало покладений на нього обовязок щодо виплати позивачу заробітної плати у строки, визначені Законом, а отже позовні вимоги в частині стягнення нарахованої але не виплаченої заробітну плату у розмірі 52254,93 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Структуру заробітної плати визначено у ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій (ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оплату праці»).

У рішенні Конституційного суду України від 15 жовтня 2013 №9-рп/2013 зазначено, що держава передбачає заходи, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, тобто грошової винагороди за виконану роботу як еквівалента вартості споживчих товарів і послуг.

На підставі положень частини шостої ст. 95 КЗпП України, статей 33, 34 Закону України «Про оплату праці» такими заходами є індексація заробітної плати та компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку , встановленому чинним законодавством.

На підставі аналізу наведених положень законодавства Конституційний Суд України дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації працівникам частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв'язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Також, Конституційний Суд України дійшов висновку, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

Розмір компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати складає 359,60 грн. і підтверджується розрахунком позивача.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що позивачем не надано доказів на підтвердження часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), складність справи, і вважає за можливе у відповідності до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають стягненню з відповідача до 1000,00 грн.

Керуючись ст. ст. ст. ст. 10-13, 76-80, 259, 263-268 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) нараховану але не виплачену заробітну плату у розмірі 52254,93 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати у розмірі 359,60 грн., судові витрати у розмірі 1000,00 грн., а всього 53614,53 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» () на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.І. Крамаренко