Справа №639/2557/18
Провадження №2-н/639/109/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

22 травня 2018 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Баркова Н.В., розглянувши заяву Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

21.05.2018 року представник Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова звернувся до суду із заявою, у якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги в сумі 20 211, 65 грн. за період з 01.03.2011 року по 01.02.2018 року та стягнути з боржників витрати по сплаті судового збору.

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу та документів, доданих до неї, вимоги про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги виходять за межі позовної давності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для предявлення позову в суд за такою вимогою.

Згідно з ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч.1 ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність спору про право мають ураховуватися обставини, зокрема, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Враховуючи викладене, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 165, 166, 260, 261, 353 ЦПК України, ст.ст. 256, 257 ЦК України, п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», суддя, -

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Квартирно експлуатаційного відділу м. Харкова ОСОБА_1, ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій та за комунальні послуги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Апеляційного суду Харківської області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Н.В. Баркова