Справа № 361/37/18 Головуючий у І інстанції Василишин В. О.
Провадження № 22-ц/780/3133/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 22.08.2018
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі

головуючого Голуб С.А.,

суддів: Іванової І.В., Приходька К.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Києві апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються на малолітню дитину, додаткових витрат на утримання дитини та аліментів на дитину,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що із 20 липня 1996 року по 16 серпня 2013 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем та мають двох малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2013 року було стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1100 грн. щомісячно, починаючи із 14 серпня 2013 року й до повноліття дитини до 31 жовтня 2022 року. Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2013 року змінено рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів й стягнуто із відповідача на користь позивача аліменти на доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи із 14 серпня 2013 року й до повноліття дитини.

Після проголошення судом апеляційної інстанції судового рішення відповідач пообіцяв самостійно сплачувати аліменти, однак своєї обіцянки не дотримався, у звязку з чим позивач 07 березня 2014 року одержала виконавчий лист та предявила його до виконання у виконавчу службу.

На переконання позивача, визначений судом розмір аліментів у сумі 600 грн. не відповідає засадам розумності, законності та справедливості в умовах сьогодення. Матеріальне становище позивача погіршилося, грошових коштів на харчування та лікування дитини не вистачає, а відповідач є здоровою та працездатною людиною, матеріально забезпечений, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн. на місяць.

Крім того, донька ОСОБА_5 є дитиною з інвалідністю, має діагноз «дитячий церебральний параліч». Без сторонньої допомоги донька не може обходитися, у звязку із чим потребує постійного догляду.

Також із 13 листопада 2017 року по 21 листопада 2017 року донька перебувала на лікуванні у Київській міській дитячій лікарні № 1, де їй було проведено оперативне лікування контрактури правого кульшового суглобу та звичного вивиху лівого наколінника. На лікування доньки позивачем було витрачено 4041 грн. 29 коп., з яких половину цих коштів повинен відшкодувати відповідач.

Оскільки дитина з інвалідністю проживає із позивачем, то вона вважає, що відповідач повинен сплачувати і їй аліменти у розмірі по 2000 грн. щомісячно.

На підставі викладеного, позивач просила суд першої інстанції змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2013 року і стягувати із відповідача на її користь аліменти на доньку ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 5000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання судовим рішенням законної сили і до повноліття дитини 31 жовтня 2022 року. Також просила суд стягнути із відповідача кошти на утримання позивача у твердій грошовій сумі, а саме по 2000 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення позову й до часу підтвердження інвалідності доньки ОСОБА_5 та проживання позивача з дитиною з інвалідністю; стягнути із відповідача на користь позивача додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 2020 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2018 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2013 року із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 600 грн. щомісячно.

Стягнуто із часу набрання цим судовим рішенням законної сили із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі, а саме по 1000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на місяць до досягнення цією дитиною повноліття.

Стягнуто, починаючи з 03 січня 2018 року із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 кошти на її утримання у розмірі по 1000 грн. щомісячно, як на матір з якою проживає дитина з інвалідністю ОСОБА_5 .

Право на утримання ОСОБА_3 триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та опікування нею.

Стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 2020 грн. 64 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_5 в доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при визначенні розміру утримання одному з подружжя з яким проживає дитина з інвалідністю, не врахував ту обставину, що позивач та відповідач у даній справі вже не є подружжям, а відповідно до ст.. 88 СК України право на отримання таких аліментів має один із подружжя. Окрім того, судом не було перевірено можливість сплачувати такі аліменти та не враховано те, що відповідач має мінливий (нерегулярний) дохід, а позивачем в свою чергу також не надано суду доказів, які б підтверджували покращення матеріального становища відповідача та можливість сплачувати аліменти на одного з подружжя з яким проживає дитина з інвалідністю.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_3В просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суд першої інстанції в частині стягнення з нього на користь позивача коштів на її утримання по 1000 грн. щомісячно, як на матір, з якою проживає дитина з інвалідністю ОСОБА_5 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в цій частині.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 є аналогічними доводам позовної заяви. Просить суд апеляційної інстанції змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів задовольнивши позов у повному обсязі.

В іншій частині просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України на адресу Апеляційного суду Київської області надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_5

В поданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що не погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, а тому просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що предметом спору є стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, загальний розмір яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму, суд не вбачає підстав для виклику сторін у судове засідання.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг доходить висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення враховуючи таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та відповідач ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2013 року стягнуто із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі, а саме по 1100 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи із дня подання до суду позову 14 серпня 2013 року й до повноліття дитини 31 жовтня 2022 року.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 17 грудня 2013 року змінено рішення суду першої інстанції від 30 серпня 2013 року в частині визначення розміру аліментів. Постановлено стягувати із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на доньку ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 600 грн. щомісячно, починаючи із 14 серпня 2013 року й до повноліття дитини.

Виконавчий лист Броварського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2014 року № 361/7619/13-ц про стягнення аліментів із ОСОБА_5 перебуває на виконанні у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області.

ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Броварської міської ради та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам» призначено допомогу на дитину з інвалідністю ОСОБА_5.

Як вбачається з виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 15938 Київської міської дитячої клінічної лікарні № 1 ОСОБА_5 із 13 листопада 2017 року по 21 листопада 2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні в цьому закладі охорони здоровя. Діагноз «Привідна внутрішньоротаційна контрактура правого кульшового суглобу. Звичайний звих лівого надколінника».

Згідно із копіями платіжних квитанцій, на лікування доньки ОСОБА_5 витрачено 4041 грн. 29 коп.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним та має можливість сплачувати аліменти на доньку у більшому розмірі, а також має можливість сплачувати кошти на бувшу дружину з якою проживає дитина з інвалідністю. Окрім того, відповідач має відшкодувати додаткові витрати на дитину, а саме половину коштів, які були витрачені позивачем на лікування доньки.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції враховуючи таке.

Згідно зі ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Зокрема, відповідно до ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.

Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

З аналізу вказаних норм права вбачається, що право на утримання у звязку з проживанням з дитиною з інвалідністю має як подружжя, так і особи. які не перебувають між собою в шлюбі, але з ким проживає спільна дитина з інвалідністю. Цими нормами спростовуються доводи відповідача щодо того, що законом не передбачено сплачувати кошти на утримання бувшої дружини. Щодо доводів відповідача про відсутність матеріальної можливості сплачувати кошти на утримання бувшої дружини, то ці його доводи також є голослівними і не підтверджені жодним доказом. Зазначаючи, що він має мінливий дохід, відповідача взагалі не зазначає роду своєї діяльності за рахунок якої він отримує дохід, а також не вказує розмір такого доходу.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, то викладені нею обставини були предметом розгляду судом першої інстанції та були враховані судом першої інстанції при розгляді справи по суті та проголошенні оскаржуваного рішення суду, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни законного та обґрунтованого судового рішення.

Окрім того, на підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на доньку в більшому розмірі ніж було визначено судом ОСОБА_5 не надала суду належних та допустимих доказів, таких як довідка про розмір заробітної плати з місця роботи, довідка про доходи, що видається органами Державної фіскальної служби України тощо.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Згідно зі ст. 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з обєктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У відповідності до вимог ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не скористалася своїм правом подати клопотання про витребування доказів судом, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні належні правові підстави вважати, що відповідач у даній справі може надавати матеріальну допомогу у більшому розмірі ніж було визначено судом раніше.

Разом з тим, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Однак, позивач також не надала суду докази, які б підтверджували зміну її матеріального чи сімейного становища, при цьому судом першої інстанції з урахуванням засад розумності, законності та справедливості у умовах даного часу було ухвалено рішення про збільшення розміру аліментів, що не суперечить вимогам чинного законодавства, а таке рішення суду спрямоване на захист прав та законних інтересів дитини.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції, згідно зі ст. 374 ЦПК України, має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційних скарг сторін без задоволення.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 369, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та у відповідності до ст. 389 ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий

Судді: