Справа № 369/5452/18
Провадження № 2-о/369/159/18
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2018 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Яцевич В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в приміщенні суду справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внаслідок систематичного вчинення фізичного домашнього насильства щодо ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою про видачу обмежувального припису, яку мотивував ти, що він ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 21 грудня 2007 року про що, відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 2751.

Після шлюбу заявник з дружиною жили спільно за адресою Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Віта-Поштова, вул..І.Франка,9.

У шлюбі у них народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

02.08.2013 року між ним і дружиною був укладений шлюбний договір, згідно з яким земельна ділянка та збудований на цій ділянці житловий будинок загальною площею 253,2 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, автомобіль марки BMW 530і,2003 р. випуску є приватною власністю ОСОБА_4.

Однак, після укладення шлюбного договору стосунки не поліпшилися, та через 2 тижні після чергової сварки Відповідачка запропонувала пожити окремо від родини.

До їх будинку приїхали її родичі - батько ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_3, та почали допомагати ОСОБА_4 перешкоджати побаченням з сином заявника та користуванню будинком.

Заявник став проживати окремо від родини, маючи надію що ця ситуація мине, хоча має право на користування будинком згідно ЖК та рішенню суду від 20/06/2017 та 19/04/2018.

23 квітня 2017 року ОСОБА_1 згідно рішення суду приїхав за адресою с. Віта-Поштова вул. Івана Франка 9, з метою побачити свого сина, ОСОБА_5, однак колишня теща - ОСОБА_3 перешкодила йому, не впустивши до приміщення будинку та застосувала балончик зі сльозогінної дії, з метою перешкодити увійти в приміщення та побачити дитину.

7 травня 2017 року ОСОБА_1 згідно рішення суду приїхав за адресою с.Віта-Поштова вул. Івана Франка 9, з метою побачити свого сина, ОСОБА_5, однак колишня теща - ОСОБА_3 застосувала газовий балончик та викликала охорону «Сіріус» які незаконно затримали його на території його житла за цією адресою та побили заявника. ОСОБА_1 отримав забиту рану та струс мозку, що підтверджується довідкою Боярської ЦРЛ та фотодоказами побиття.

25.06.2017 року близько 12-00 ОСОБА_1 з'явився біля будинку с.Віта-Поштова, вул. Івана Франка 9 з метою забрати свого сина для спілкування та виховання, однак ОСОБА_4 відмовила йому, чим умисно порушила чинне рішення суду та в 36 раз скоїла кримінальний злочин за ст. 382 ч. 1 - умисне невиконання рішення суду.

Крім того, її батько ОСОБА_2, який зараз знаходиться за цією ж адресою, за допомогою невстановленої третьої особи почав перешкоджати законному користуванню будинком за допомогою спочатку газового балончика, а потім за допомогою інших предметів (монтіровки, топора) намагався нанести заявнику удар по кінцівках, голові.

Після цього, оскільки двері було зачинено ОСОБА_1 намагався потрапити всередину через вікно, але ОСОБА_2, використовуючи топор, намагався нанести йому тяжкі телесні ушкодження. ОСОБА_3 намагалася облити заявника кип'ятком та жбурнути в нього уламок скла.

На даний час відкрите кримінальна справа № 0004428 від 19.07.2017 за фактом замаху на навмисне вбивство.

Враховуючи вищевикладені та підтверджені доказами факти заявник ОСОБА_1 вважав, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є кривдниками, які умисно вчиняли дії, які містять ознаки домашнього насильства по відношенню до нього.

Тому заявник просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - кривдниками. Внести ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства. В наслідок умисних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що мають ознаки фізичного насильства по відношенню до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 винести строком на 6 (шість) місяців обмежувальний припис для ОСОБА_2 (19.02.1953) та ОСОБА_3 (06.04.1955 р.н.) яким: Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувати у місті спільного проживання (перебування) за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с.Віта-Поштова, вул. І.Франка,9. Обмежити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спілкуванні з постраждалим - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 Заборонити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наближатися на відстань 500 метрів до місця спільного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3. Заборонити особисто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1, якщо ОСОБА_1 за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 та ОСОБА_3, переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватися з ним. Заборонити особисто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв'язку особисто і через третіх осіб. Про видачу обмежувального припису для ОСОБА_2 (19/02/1953) та ОСОБА_3 (06/04/1955 р.н.) у встановлений законом строк проінформувати Києво-Святошинський РВ УМВС України для взяття кривдників на профілактичний облік.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив її задоволити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду письмовий відзив, згідно якого проти вимог заяви заперечували та просили відмовити в даній заяві.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази наявні в справі, приходить до висновку що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засідання встановлено, що 21 грудня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, актовий запис № 2751.

Від шлюбу у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

02.08.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було посвідченого шлюбний договір між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, згідно з яким земельна ділянка загальною площею 0,1497 га., що знаходиться за адресою: Київська обл.Києво-Святошинський район, с. Віта-Поштова, вул. І. Франка, 9 (кадастровий № :01:005:0002) та житловий будинок загальною площею 253,2 кв.м,житловою площею 166,0 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами що знаходиться за адресою: Київська обл. Києво-Святошинський район, с.Віта-Поштова, вул. І. Франка, 9, є особистою приватною власністю ОСОБА_4.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.02.2015 р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було розірвано.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначив, що батьками його колишньої дружини тривалий час вчиняється домашнє насильство щодо нього, а тому відносно нього має бути виданий обмежувальний припис, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Згідно п. 1, п. 3 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків».

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису 14 травня 2018 року.

У поданій заяві ОСОБА_1 посилається на обставини, які відбувались у період з 23 квітня 2017 року по 25 червня 2017 року.

Утім, Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», положеннями якого заявниця обґрунтовує свої вимоги, та норми статей 350-1 - 350-8 Цивільного процесуального кодексу України, які визначають підстави для видачі обмежувального припису, - набрали чинність 07 січня 2018 року.

Отже, вищезазначені нормативно-правові акти, які набрали чинність 07 січня 2018 року, не можуть поширюватись на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, у період з 23 квітня 2017 року по 25 червня 2017 року.

З вище наведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог заяви про видачу обмежувального припису.

На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, ст. ст. 294, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внаслідок систематичного вчинення фізичного домашнього насильства щодо ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Дубас Т.В.