Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1349/17
РІШЕННЯ

іменем України

09 листопада 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача Горбовського О.В., Василенко Г.А.,

представника третьої особи Клименка А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 у м. Коростені Житомирської області позов ОСОБА_1 до управління Держпраці у Житомирській області, треті особи: управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, товариство з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО" про скасування акта спеціального розслідування смертельного нещасного випадку на виробництві, не пов`язаний з виробництвом та зобов`язання скласти акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до управління Держпраці у Житомирській області, треті особи: управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області, товариство з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО" про скасування акта спеціального розслідування смертельного нещасного випадку на виробництві, не пов`язаний з виробництвом та зобов`язання скласти акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_6 перебував у трудових відносинах з ТОВ "ДФУ АГРО" - працював підсобним робітником товариства з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО". Відповідно до акту спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком від 29 листопада 2016 року, який трапився з її чоловіком, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок є таким, що не пов'язаний з виробництвом. Зазначений висновок комісії вважає неправильним, оскільки згідно з висновком судово-медичної експертизи від 17 травня 2016 року № 2974 безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 стала черепно-мозкова травма, що супроводжувалася переломом кісток основи та склепіння черепа, які утворилися від дії тупого предмета, можливо при падінні. Вважає, що нещасний випадок травмування, який привів до смерті ОСОБА_6 трапився під час виконання роботи і по ньому повинен був складений акт форми Н-1 та Н-5, пов'язаний з виробництвом. Тому позивач просила в судовому порядку скасувати акт спеціального розслідування смертельного нещасного випадку на виробництві за формою Н-5 з висновком про причинно-наслідковий зв'язок смерті, що не пов'язаний з виробництвом, який затверджено 29 листопада 2016 року; зобов'язати управління Держпраці у Житомирській області скласти акт за формою Н-1 та Н-5 з висновком про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позов та просили задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представники відповідача Горбовський О.В. та Василенко Г.А. в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, як таких, що є необґрунтованими. В письмових запереченнях на позов зазначили, що 10 березня 2016 року близько 10-ї години ОСОБА_6 поскаржився ОСОБА_7 на погане самопочуття, на що останній запропонував йти йому додому та звернутися за медичною допомогою до лікаря. Проте ОСОБА_6 відмовився звертатися до лікаря та пішов в роздягальню. Вважає, що ОСОБА_6 з робочого місця пішов, знаходився в роздягальні, ніяких дій по виконанню робіт не проводив. Посадовими особами ТОВ "ДФУ АГРО" не було порушено законодавство з охорони праці.

Представник третьої особи - управління праці та соціального захисту населення Коростенської міської ради Житомирської області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, проте направив до суду заперечення на позов, в якому просив відмовити в задоволенні вимог в повному обсязі з підстав не доведення тих обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Представник третьої особи - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області Клименко А.С. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Правовідносини, які склались між сторонами, регулюються Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Законом України "Про охорону праці", Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232.

Відповідно до пункту 54 вищевказаного Порядку № 1232 у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраціабо його територіального органузметоюзабезпечення об'єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку. Рішення спеціальної комісії в іншому складі щодо результатів повторного (додаткового) спеціального розслідування обставин і причин настання нещасного випадку може бути оскаржено лише у судовому порядку.

На законодавчому рівні право висловлювати незгоду з висновками роботи спеціальної комісії надано лише роботодавцю, робочому органу Фонду, представнику профспілки, потерпілому або членам його сім'ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси. Даний перелік є вичерпним.

Пунктом 2 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, дія цього Порядку поширюється на власників підприємств або уповноважені ними органи та осіб, у тому числі іноземців та осіб без громадянства, які відповідно до законодавства уклали з роботодавцем трудовий договір (контракт) або фактично були допущені до роботи в інтересах підприємства, а також на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно.

Згідно зі ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до ст.4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Положення ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписи ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18 грудня 2009 року роз'яснено, що відповідно до положень статтей 10 і 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до статті 19 Конституції України, статті 1 ЦПК України та з урахуванням положення частини четвертої статті 10 Цивільного процесуального кодексу України вийти за межі заявлених вимог (вирішити незаявлену вимогу, задовольнити вимогу позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено) суд має право лише у випадках,прямо передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання, у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності.

Статтею 13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначено, що страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України "Про охорону праці".

Відповідно до ст.14 Закону нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до вимог частин 1 ст.ст.3, 46 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної,часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, затверджені акти форми Н- 5 та Н-1 можуть бути оскаржені у судовому порядку, оскільки вони є рішенням спеціальної комісії, яке складається, розглядається і затверджується у відповідності до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві.

Судом встановлено, що за наслідками повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 березня 2016 року об 11 год 50 хв, комісією, утвореною за наказом від 1 листопада 2016 року № 2128 Управлінням Держпраці у Житомирській області, проведено повторне спеціальне розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався у товаристві з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО" по вулиці Тимірязєва, 22 у селі Грозине Коростенського району Житомирської області з потерпілим ОСОБА_6, про що складено 24 листопада 2016 року відповідний акт за формою Н-5 (а.с.6-10).

Згідно з вказаним актом комісія дійшла висновку, що (дослівне цитування) "відповідно до ГОСТ 12.0.003-74, на момент настання нещасного випадку, ОСОБА_6 не перебував під дією шкідливих та небезпечних факторів; на момент настання нещасного випадку, внаслідок погіршення стану здоров'я, ОСОБА_6 не виконував своїх функціональних обов'язків; згідно з картою умов праці для професії (посади) "Підсобний робітник", умови та характер праці відносяться до ІІ класу, робоче місце не має факторів перевищень гранично-допустимого рівня, за показниками робоче місце слід вважати із допустимими умовами праці; згідно з інформацією, наданою Житомирським обласним бюро судово-медичної експертизи, щодо встановлення причинно-наслідкового зв'язку отриманої травми із загальним погіршенням здоров'я напередодні, при проведенні судово-гістологічної експертизи шматочків серця були встановлені ішемія, гіпертрофія та дистрофія міозитів, фіброз строми серцевого м'язу, що свідчать про наявність у ОСОБА_6 захворювання серця, яке призвело до розвитку серцевої недостатності, можливої втрати свідомості, що й стала причиною його падіння. Враховуючи вищевикладене та взявши до уваги те, що смерть ОСОБА_6 наступила не в процесі виконання ним трудових обов'язків і не внаслідок впливу на нього небезпечного виробничого фактора чи середовища, керуючись абз.6 п.16 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232, комісія дійшла висновку, що даний нещасний випадок стався внаслідок незадовільного стану здоров'я потерпілого від загального захворювання, він не вважається пов'язаним з виробництвом, на ОСОБА_6 акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, не складається" (а.с.6-10).

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 473 від 11 березня 2016 року смерть ОСОБА_6 настала внаслідок нещасного випадку у зв'язку з виробництвом, причина смерті: а) травматичний шок, б) перелом кісток основи та склепіння черепа, в) закрита черепно-мозкова травма, г) падіння не уточнене (а.с.12).

З висновку експерта № 73 від 17 травня 2016 року вбачається, що смерть ОСОБА_6, 1981 року народження, настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи та склепіння черепа. При дослідженні трупа ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: "крововилив під м'які покриви голови з внутрішньої сторони в центральній потиличній ділянці, розміром 6 х 5 см, темно-червоного кольору, неправильної овальної форми, з помірно чіткими межами, однорідний на всьому протязі; перелом кісток основи та склепіння черепа, який починається в проекції зовнішнього потиличного виступу, іде до верху на склепіння приблизно на висоту 4 см і дещо повертає праворуч та закінчується, також даний перелом іде до низу на основу черепа, проходить в праву задню черепну ямку та закінчується біля межі з правою середньою черепною ямкою; загальна довжина перелому біля 13 см, лінійної форми, без суттєвого розходження країв, без додаткових переломів, без крововиливів в під тверді та м'які оболонки у вказаному місці. Дані ушкодження утворились внаслідок дії тупих предметів, можливо термін, вказаних в постанові, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечні для життя та знаходяться у причинному зв'язку з настанням смерті. Не виключена можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення "стоячи" на тверду поверхню, виступаючі предмети. В крові трупа етиловий спирт не виявлений" (а.с.160-162).

Захист прав, свобод та інтересів працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, здійснюється у спосіб, визначений законами України.

За змістом ст.22 Закону України "Про охорону праці", п.п.10, 13, 38 та 58 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку. Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини та причини нещасного випадку за відповідною формою. У разі незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин та причин нещасного випадку керівник Держнаглядохоронпраці або його територіального органу має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування такого випадку спеціальною комісією в іншому складі і за результатами її роботи скасувати висновки попередньої спеціальної комісії.

Пунктом 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 передбачено перелік обставин, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Позивач ОСОБА_1, як член сім'ї загиблого (дружина), не погоджується із висновками комісії, вважаючи, що такі висновки суперечать Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 та вважає цей випадок таким, що пов'язаний із виробництвом, оскільки роботодавець допустив працівника до виконання роботи без попереднього медичного огляду, без навчання з охорони праці, що призвело до смерті її чоловіка ОСОБА_6

З акту проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 березня 2016 року форми Н-5 вбачається, що ОСОБА_6 працював підсобним робітником товариства з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО", вступний інструктаж з охорони праці пройшов 18 січня 2016 року, а первинний інструктаж з охорони праці пройшов 21 січня 2016 року.

Основним видом економічної діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО" за КВЕД 01.46 є розведення свиней (а.с.7).

Зокрема, відповідно до "Переліку професій, виробництв та організацій, працівники які підлягають обов'язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №559 від 23 травня 2001 року обов'язкові попередні (до прийняття на роботу) медичні огляди проводяться стосовно працівників тваринницьких ферм (пункт 28).

Переліком професій, виробництв та організацій, працівники які підлягають обов'язковим профілактичним медичним оглядам, порядку проведення цих оглядів та видачі особистих медичних книжок", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 559 від 23 травня 2001 року чітко визначено обов'язковість проходження працівниками тваринницький ферм (до прийняття на роботу) медичного огляду, який не було проведено стосовно ОСОБА_6

Пунктом 15 Порядку передбачений перелік обставин, відповідно до яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Пунктом 16 Порядку передбачений вичерпний перелік обставин, згідно з якими нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 473 від 11 березня 2016 року та висновку експерта № 73 від 17 травня 2016 року смерть ОСОБА_6, 1981 року народження, настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні ТОВ "ДФУ-АГРО" внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи та склепіння черепа.

Згідно з підпунктом 2 пункту 15 Порядку № 1232 обставиною, за якою нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці для виконанням потерпілим трудових (посадових) обов'язків чи завдань роботодавця з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку підприємства, в тому числі протягом робочого та надурочного часу.

ОСОБА_6, перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ "ДФУ АГРО", на час отримання травми, яка стала причиною смерті, знаходився на робочому місці - на території підприємства, з моменту прибуття потерпілого на підприємство.

Доводи представника третьої особи - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, виражені в запереченні на позов ОСОБА_1 про те, що ОСОБА_6 не виконував ніяких робіт та був звільнений від роботи з метою звернення до лікаря судом відхиляються, оскільки фактично ОСОБА_6 перебував при виконанні трудових обов'язків.

Зокрема, трудові обов'язки працівника як сторони трудових правовідносин - це система визначених законодавчими та локальними актами у сфері праці вимог щодо певної поведінки працівника під час виконання роботи за трудовим договором, що обумовлена інтересами роботодавця і гарантована державою можливістю застосування заходів правового примусу.

Підпунктом 18 п.15 Порядку визначено, що випадки раптового погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків визнаються пов'язаними з виробництвом, якщо погіршення стану здоров'я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/ або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан здоров'я.

Згідно з підпунктом 6 пункту 16 Порядку № 1232 обставинами, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов'язані з виробництвом, є, зокрема, природна смерть, смерть від загального захворювання або самогубство (крім випадків, зазначених у пункті 15 цього Порядку), що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та/або слідчих органів.

Позиція Управління Держпраці у Житомирській області з приводу того, що нещасний випадок з ОСОБА_6 стався внаслідок незадовільного стану здоров'я потерпілого від загального захворювання з посиланням на лист обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради №2974 від 17 травня 2016 року є хибною, оскільки висновком експерта № 73 від 17 травня 2016 року встановлено, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалася переломами кісток основи та склепіння черепа, а не внаслідок незадовільного стану здоров'я потерпілого.

При цьому суд не бере до уваги та відхиляє як належний доказ лист обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради №2974 від 17 травня 2016 року, оскільки будь-яких висновків судово-медичної експертизи та/або слідчих органів, що смерть ОСОБА_6 настала від загального захворювання не надано.

Також суд не приймає як докази копії протоколів опитуваних свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 (а.с.45-49), в розумінні ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки їх опитування в судовому засіданні не здійснювалося в установленому законом порядку та з роз'ясненням змісту закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Крім того зі змісту цих протоколів не вбачається, що вказані свідки були безпосередніми очевидцями отримання ОСОБА_6 травми.

Відповідно до підпунктів 17, 18 пункту 15 Порядку № 1232 обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є:

- одержання потерпілим травми або інших ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного виробничого фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових (посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком;

- раптове погіршення стану здоров'я потерпілого або його смерті під час виконання трудових (посадових) обов'язків внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів та/або факторів важкості чи напруженості трудового процесу, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не пройшов обов'язкового медичного огляду відповідно до законодавства, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, який перебуваючи в приміщенні роздягальні товариства з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО", не пройшовши обов'язкового медичного огляду, як працівник ТОВ "ДФУ АГРО", основним видом діяльності якого є розведення свиней, загинув внаслідок отриманої травми від падіння на бетонну підлогу.

Дослідженими доказами підтверджено, що травму ОСОБА_6 отримав в робочий час, під час перебування на території ТОВ "ДФУ АГРО".

Зазначені в акті Н-5 від 24 листопада 2016 року обставини, за своїм змістом та критерієм співвідносяться з обставинами, які визнаються нещасним випадком на виробництві, хоча комісією з повторного спеціального розслідування зроблено протилежний висновок.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що нещасний випадок, який стався з позивачем є таким, що пов'язаний з виробництвом.

Суд зазначає, що у всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права. Тому, суд відступає від приписів статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, вийшовши за межі позовних вимог і захищає права позивача шляхом визнання нещасного випадку, що стався 10 березня 2016 року з ОСОБА_6 під час виконання ним трудових обов'язків у товаристві з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО" таким, що пов'язаний з виробництвом.

Вимога щодо зобов'язання Управління Держпраці у Житомирській області скласти акт за формою Н-1 та Н-5 з висновком про нещасний випадок, який пов'язаний з виробництвом задоволенню не підлягає, оскільки питання проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форм власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначається Порядком проведення розслідування та введення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 та не є повноваженням Управління Держпраці у Житомирській області, а належить до виключної компетенції спеціальної комісії.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.3, 46 Конституції України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263 - 265, 273 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.46, 153, 169, 171 Кодексу законів про працю України, ст.ст.13, 14, 17, 22 Закону України "Про охорону праці", ст.ст.3, 16, 257 Цивільного кодексу України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати "Акт проведення повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 березня 2016 р. о 11 год. 50 хв. в товаристві з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО" за формою Н-5 від 29 листопада 2016 року про нещасний випадок, що стався 10 березня 2016 року з ОСОБА_6.

Визнати нещасний випадок, що стався 10 березня 2016 року з ОСОБА_6 під час виконання ним трудових обов'язків у товаристві з обмеженою відповідальністю "ДФУ АГРО" таким, що пов'язаний з виробництвом.

Стягнути з Управління Держпраці у Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в розмірі, що становить 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 19 листопада 2018 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1, місце проживання - АДРЕСА_1, паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 26 липня 2005 року Коростенським МРВ УМВС України в Житомирській області.

Відповідач: управління Держпраці у Житомирській області, місцезнаходження - 10008, місто Житомир, вулиця Шевченка, 18-А, .

Третя особа: управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, місцезнаходження - 10002, місто Житомир, вулиця Бульвар Новий, 5, .

Третя особа: управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Коростенської міської ради, місцезнаходження - 11500, Житомирська область, місто Коростень, вулиця Кірова, 8, .

Третя особа: ТОВ "ДФУ АГРО", місцезнаходження - 11542, Житомирська область, Коростенський район, село Грозине, вулиця Тімерязєва, 2.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк