РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року м. Кремінна

Справа № 414/1069/18

Провадження № 2/414/303/2018

Кремінський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Акулова Є.М.,

секретаря Дегтяренко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кремінна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кремінської територіальної громади в особі виконкому Кремінської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на житловий будинок розташований за адресою АДРЕСА_1 та на земельну ділянку при будинку. 04 грудня 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт яким усе своє майно заповідала позивачу. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. У період, який визначений законодавством для прийняття спадщини, а саме з 11 липня 2017 року по 11 січня 2018 року позивач регулярно проходила лікування після втрати єдиної близької людини, їй бу необхідний час для реабілітації та повернення душевної рівноваги, що вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Позивач після смерті матері ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину, розпорядилася особистими речами, доглядає за будинком, сплачує необхідні платежі та обробляє земельну ділянку.

Звернувшись 05.05.2018 року до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, їй було відмовлено в зв'язку з тим, що був пропущений строк для прийняття спадщини, а тому позивач просить встановити їй додатковий строк для прийняття спадщини.

Позивач у судове засідання не з'явилася, але звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Статтею 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Згідно копії свідоцтва про народження позивач ОСОБА_1 є рідною донькою ОСОБА_2 (а.с.9)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

Постановою приватного нотаріуса Кремінського районного нотаріального округу від 05 травня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском строку прийняття спадщини (а.с. 16-17).

Як вбачається з заповіту від 04 грудня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Тимошенко М.М, який натепер не змінений та не скасований, - ОСОБА_2 заповідала позивачу всі свої права та обов"язки та все майно. (а.с. 18).

Згідно з довідкою від 23.04.2018 року, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у лікаря та неодноразово проходила лікування у період з 2017 року по 2018 рік (а.с. 15).

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст..1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ст. 1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Абзацами 1, 2, 3, 4 п.24 Постанови Верховного Суду України від 30 травня 2008року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»., у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Таким чином суд вважає, що позивачем з поважної причини був пропущений строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини , та вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для звернення з заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 терміном три місяці.

На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1268, 1269, 1272 ЦК України та керуючись ст.ст. 4, 10 ,49, 76, 95, 141, 142, 206, 258-259, 264-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кремінської територіальної громади в особі виконкому Кремінської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк в три місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Є.М Акулов