УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2018 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Шелнет» про визнання договорів недійсними, витребування майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач звенувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати недійсними посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 наступні договори: договір купівлі-продажу квартири № 23, в будинку № 6, що знаходиться в місті Житомир по вул. Кафедральна, укладений 21 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 4413; договір купівлі-продажу квартири № 12, в будинку № 19, корпус 4 по Оболонській набережній в місті Києві, укладений 21 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 4419; договір купівлі-продажу квартири № 12, в будинку № 4 в місті Житомир по вул. Кафедральна, укладений 20 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 4411; договір купівлі-продажу квартири, № 9, в будинку № 19, корпус 4 по Оболонській набережній в місті Києві, укладений 20 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 5412;

- скасувати запис про реєстрацію права власності за № 23008128 від 20.10.2017 року зроблений державним реєстратором ОСОБА_4 (Київська філія Комунального підприємства Павлинської сільської ради Іванівського району Одеської області «Павлинське бюро реєстрації та інвентаризації» м. Київ), яким відкрито розділ на квартиру № 9 в будинку № 19, корпус 4 по Оболонській набережній в місті Києві, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна, № 000 та скасувати запис про реєстрацію права власності за № 23008994 від 20.10.2017 року зроблений тим же вищевказаним реєстратором, яким відкрито розділ на квартиру № 12 у будинку № 19 корпус № 4 по Оболонській набережній в м. Києві, з реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна № 000;

- витребувати квартири №9 та №12 в будинку №19, корпус №4 по Оболонській набережній у м. Києві з володіння ТОВ «Шелнет» на користь ОСОБА_1, як таку, що вибула з володіння позивача без його волі.

Дослідивши позовну заяву, суддя приходить до наступного висновку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що визначаючи суд, до якого потрібно звертатись із даним позовом, позивач виходив з того, що основна частина нерухомого майна знаходиться саме на території Богунського району м. Житомира, оскільки відповідно до оспорюваних договорів, експертних оцінок, сумарна вартість майна, що знаходиться в Богунському районі м. Житомира становить 1 824 900,00 грн., що перевищує вартість квартир у Оболонському районі м. Києва - 1 714 300,00 грн.

Проте, суд не може погодитись з вказаним твердженням позивача, з огляду на наступне.

Конституція України регламентує, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди (стаття 124).

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Як роз'яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо повязані між собою позовні вимоги предявлені одночасно щодо декількох обєктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням обєкта, вартість якого є найвищою (виключна підсудність).

Згідно ч. 8 ст. 30 ЦПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій розглядаються судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що окрім вимог про визнання договорів купівлі-продажу квартир недійсними, позивач заявляє вимоги, повязані із скасуванням реєстрації права власності на майно та витребування майна, а саме щодо квартир №9, №12, що знаходяться за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 19, корпус 4.

Позивач зазначає, що вартість двох квартир у Оболонському районі м. Києва - 1 714 300,00 грн. проте, суд вважає таку вартість вказаних квартир заниженою, оскільки згідно інтернет ресурсу, середня вартість нерухомого майна у Оболонському районі м. Києва складає 3587,59 доларів США за 1 кв.м., що еквівалентно 99 589,00 грн. (з урахуванням курсу долара станом на 20.11.2018 року, встановленої НБУ). Враховуючи, що загальна площа квартир №9, №12, що знаходяться за адресою: м. Київ, Оболонська набережна, 19, корпус 4 складає 359,90 кв.м., ринкова їх вартість становитиме 35 792 286,66 грн.

Таким чином, оскільки основна частина нерухомого майна знаходиться на території Оболонського району м. Києва, суд приходить до висновку, що належним судом, який уповноважений розглядати дану цивільну справу буде Оболонський районний суд м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше пяти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше пяти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, оскільки суддею до відкриття провадження встановлено, що підсудність даної справи відноситься до Оболонського районного суду м. Києва, з метою дотримання правил підсудності, суддя вважає за доцільне направити матеріали цивільної справи до належного, вказаного вище суду.

Керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 187 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Матеріали цивільної справи №295/15326/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю «Шелнет» про визнання договорів недійсними, витребування майна - направити за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва (місцезнаходження: м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-Є).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд м. Житомира протягом пятнадцяти днів, з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Чішман