Провадження № 2/760/4822/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2018 р. суддя Солом'янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання правочину нікчемним,

В С Т А Н О В И В:

До Солом'янського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ПАТ «БГ БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання правочину нікчемним, в якому позивач просить визнати нікчемним договір іпотеки від 30.10.2014 р., що укладений між ПАТ «БГ БАНК», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І. та зареєстровано в реєстрі за №2139; стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 1732,00 грн.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що позовну заяву необхідно передати на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

Статтею 30 ЦПК України визначено виключну підсудність.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати нікчемним договір іпотеки від 30.10.2014 р., укладений між ПАТ «БГ БАНК», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гунько І.І. та зареєстровано в реєстрі за №2139. Відповідно до п. 1.7.1 вказаного договору, предметом іпотеки, визначеним за договором іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею 13491,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 27-30 ЦПК).

Пунктом 42 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 1 березня 2013 року № 3 передбачено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 30 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов'язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Правила виключної підсудності поширюються також на спори щодо майнових прав на незавершені будівництвом об'єкти нерухомості, об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни призначення.

У зв'язку з викладеним та враховуючи положення ст. 30 ЦПК України, даний позов повинен був бути пред'явлений за правилами виключної підсудності, визначеним ч. 1 ст. 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням майна.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. «Е»), загальною площею 13491,3 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46 перебуває на території Дніпровського району м. Києва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 3 даної статті встановлено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п'яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п'яти днів після залишення її без задоволення.

У відповідності до положень ч. ч. 1, 2 статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що місцезнаходження майна відноситься до території Дніпровського району м. Києва, позовну заяву необхідно передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва (02000, м. Київ, вул. Івана Сергієнка, 3).

Керуючись ст. ст. 27, 31, 32, 353-354 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Справу з матеріалами позовної заяви Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання правочину нікчемним передати на розгляд до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.І. Кушнір