Дата документу 11.12.2018
Справа № 320/2818/18
Провадження № 2/320/4768/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді: Іваненко О.В.,

за участю секретаря: Прозорової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № ZP0DF360791061 від 23.07.2013 року ОСОБА_2 (відповідач) отримала кредит у розмірі 7793,39грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, в порушення законодавства та умов договору не сплатив до теперішнього часу заборгованість за кредитом, тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 13.03.2018 року становить -11281,05грн. за кредитом, та судові витрати, понесені ним при зверненні до суду.

В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, просить зменшити суму пені та скасувати штрафні санкції.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні..

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 4 ст.631 Цивільного кодексу України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено у судовому засіданні, 23.07.2013 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № ZP0DF360791061, згідно якого відповідачу був наданий кредит у сумі 7793,39грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку» які викладені на банківському сайті www.ргіvаtbаnk.uа, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.11-19).

Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Згідно «Умов та правил надання банківських послуг», позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно 2.4.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг», у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку.

Згідно п.14 Заяви, при порушення позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої зазначений в Умовах та правилах за кожний день прострочки.

Відповідно до п.1.5.20, 1.5.32 «Умов та правил надання банківських послуг», при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Пунктом 2 Заяви передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання.

В порушення законодавства та умов договору до теперішнього часу відповідач не погасив заборгованість за кредитом, тому у нього, станом на 13.03.2018 року з'явилася заборгованість -11281,05грн., яка складається з: 3490,99грн. - заборгованість за кредитом; 2,01грн. - заборгованість по відсоткам; 1639,03грн. - заборгованість по комісії; 5135,64грн. - заборгованість по пені; 500,00грн. - штраф (фіксована частина); 513,38грн. - штраф (процентна складова) (а.с.8-9).

Поряд з цим, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів є необґрунтованими з огляду на таке.

Позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів в розмірі 5135,64грн., яка передбачена Умовами та правилами.

У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів, що є подвійною відповідальністю боржника.

Відповідно до ст. 549 ЦК України , неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів.

Крім того, згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положення частини третьої статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини п'ятої статті 12 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Ця правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України від 4 листопада 2015 року у справі за № 6-1120цс15.

З наданого розрахунку вбачається, що розмір збитків, які просить стягнути позивач, складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 3490,99грн., а розмір пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 5135,64грн.

Приймаючи до уваги, що заявлена сума пені значно перевищує суму збитків, враховуючи, що сума тіла кредиту складає 3490,99грн., суд вважає можливим застосувати правило ч.3 ст. 551 ЦК України про співмірність вимог із розміром заподіяних збитків, та зменшити суму пені до 3490,99грн. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом із зменшеною сумою неустойки, яка складається: 3490,99грн. - заборгованість за кредитом; 2,01грн. - заборгованість по відсоткам; 1639,03грн. - заборгованість по комісії; 3490,99грн. - заборгованість по пені; а всього 8623,02грн., та згідно ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00грн., які позивач витратив при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 610, 611, 625,631, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити в частково.

Стягнути ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН:НОМЕР_1), мешкає: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» (р/р 3111, , МФО 305299, розташованого: 01001, м. Київ, вул. Грушевського б.1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги б.50), суму заборгованості за кредитним договором - 8623,02грн., яка складається з: 3490,99грн. - заборгованість за кредитом; 2,01грн. - заборгованість по відсоткам; 1639,03грн. - заборгованість по комісії; 3490,99грн. - заборгованість по пені, та стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1762,00грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко