Провадження №2/523/499/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" листопада 2018 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання договору поруки недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 вересня 2007р. АКІБ «УкрСиббанк»(на даний час ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 33000,00 доларів США. В забезпечення виконання ОСОБА_2 вищевказаного кредитного договору, було укладено: Договір поруки №236923 від 30 січня 2009р., між АКІБ «УкрСиббанк»(на даний час ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3; та Договір поруки № 236924 від 30 січня 2009р., в якому в якості сторін договору зазначені: АКІБ «УкрСиббанк»(на даний час ПАТ «УкрСиббанк») та позивач.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 не підписував даний договір поруки, укладений без його волевиявлення, позивач просить на підставі статей 203,215 ЦК України визнати його недійсним.

Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягав.

Представник банку в судове засідання не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, надав суду відзив на позов, в якому просив суд не брати до уваги висновок почеркознавчої судової експертизи щодо того, чи було виконано підпис на оригіналі договору поруки №236924 особисто позивачем. Свої доводи представник банку мотивує тим, що дана експертиза проведена з порушеннями науково-методичних рекомендацій та ЗУ «Про судову експертизу».

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали. Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 14 вересня 2007р. АКІБ «УкрСиббанк»(на даний час ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0, на підставі якого остання отримала кредит в сумі 33000,00 доларів США. В забезпечення виконання ОСОБА_2 вищевказаного кредитного договору, було укладено: Договір поруки №236923 від 30 січня 2009р., між АКІБ «УкрСиббанк»(на даний час ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3; та Договір поруки № 236924 від 30 січня 2009р., в якому в якості сторін договору зазначені: АКІБ «УкрСиббанк»(на даний час ПАТ «УкрСиббанк») та позивач.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 січня 2009р. між компанією Bernhard Schulte Shipmanagement (Cyprus) LTD та ОСОБА_1 був укладений Контракт 12/05 відповідно до умов якого, останній був найнятий на роботу у якості старшого повара на іноземному судні ANDESGAS. На виконання умов контракту, ОСОБА_1 29 січня 2009 року вилетів з м. Одеси до м. Києва та перебував в аеропорту «Бориспіль» в очікуванні вильоту до м. Амстердам. 30 січня 2009 року о 6 годині 45 хвилин позивач вилетів з м. Києва до м. Амстердам, в цей же день з м. Амстердам вилетів до м. Ліма. Вказані обставини підтверджується копією електронного білету та гарантійним листом морського агентства «Космос» від 27.01.2009 року, контракту(а.с.22-37).

Таким чином, на день укладення оспорюваного договору позивач знаходився за межами України.

Також, висновком № 17-457 судово-почеркознавчої експертизи від 26.05.2017р. підтверджено, підписи від імені ОСОБА_1 у договорі поруки № 236924 від 30.01.2009, укладеному між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, які містяться на 1-му, 2-му га 3-му аркушах в графах поручитель: ОСОБА_1(підпис), виконані не самим ОСОБА_1, а іншою особою, з деяким наслідуванням підписам ОСОБА_1

Відповідно частин 1-3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом(нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним(оспорюваний правочин).

За таких обставин, враховуючи те, що позивач не підписував оспорюваний договір та не виявляв волевиявлення на укладення даного правочину, суд вважає за можливе визнати його недійсним.

Також, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 551,2грн.

Разом з тим, суд не бере до уваги доводи відзиву представника банку, оскільки вважає, що експертиза проведена з додержанням ЗУ «Про судову експертизу» та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст.110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Частиною 2 ст.89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази відсутності позивача в межах України під час підписання оспорюваного договору, суд оцінив кожен доказ окремо, включно з висновком експерта, та дійшов висновку про достатність та взаємний зв'язок у їх сукупності.

На підставі ст.ст.203,215 ЦК України, керуючись ст.ст.141,264,265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, про визнання договору поруки недійсним задовольнити.

Визнати недійсним Договір поруки № 236924 від 30 січня 2009р., в якому в якості сторін договору зазначені: кредитор АКІБ «УкрСиббанк»(на даний час ПАТ «УкрСиббанк») та поручитель ОСОБА_1.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,2грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначення строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 16.11.2018р.

Суддя