АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 761/28791/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1802/2017 № заяви 06.115/796/192/2018
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

24 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Прокопчук Н.О.,

при секретарі - Сербін Т.І.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 про роз'яснення ухвали Апеляційного суду міста Києва від 10 січня 2017 року у справі за поданням Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти Івана Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ІванютиІвана Миколайовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, представник «Альфа-Банк» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити подання, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 січня 2017 року апеляційну скаргу відхилено, ухвалу Печерського районного суду міста Києва залишено без змін.

3 квітня 2018 року на адресу суду надійшла заява про роз'яснення ухвали Апеляційного суду міста Києва від 10 січня 2017 року, у якій заявник просить роз'яснити зміст та порядок виконання резолютивної частини ухвали, а саме: чи є набуття чинності ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 10 січня 2017 року підставою вважати, що оскільки суд не знайшов підстав для встановлення ОСОБА_4 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, ніхто не в праві обмежувати останнього у відповідних правах, не інакше, як на підставі рішення суду, що ухвалене після 10 січня 2017 року в установленому порядку, чи є набуття чинності вищезазначеною ухвалою Апеляційного суду міста Києва підставою для зняття ОСОБА_4 з контролю осіб, яким встановлене тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, чи є ухвала Апеляційного суду міста Києва від 10 січня 2017 року останнім судовим рішенням по відношенню до ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року, яким вирішене процесуальне питання під час виконання судових рішень, які виконуються у зведеному виконавчому провадженні № 47980860 і пов'язане із вирішенням питання про обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України, чи є набуття чинності ухвалою Апеляційного суду міста Києва 10 січня 2017 підставою вважати попереднє судове рішення, а саме ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 19 жовтня 2016 року, яким вирішувалось те ж саме процесуальне питання у зведеному виконавчому провадженні № 47980860, таким, що не підлягає виконанню як таке, що вичерпало свою дію, а також у зв'язку із ухваленням 10 січня 2017 нового судового рішення, яким останній раз вирішувалось процесуальне питання щодо обмеження ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України у зведеному виконавчому провадженні № 47980860.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ч. 4 ст. 147 та п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Враховуючи те, що в ухвалі суду апеляційної інстанції мотиви та висновки щодо залишення без змін ухвали суду першої інстанції викладені зрозуміло, труднощів для її розуміння остання не викликає, підстави для роз'яснення ухвали Апеляційного суду міста Києва від 10 січня 2017 року відсутні.

Керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 про роз'яснення ухвали апеляційного суду міста Києва від 10 січня 2017 року.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 25 травня 2018 року.

Головуючий

Судді