Справа № 419/625/18
Провадження № 2/419/223/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 17.08.2005 р. померла ОСОБА_5. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, розташоване за адресою: Луганська область, смт Новоайдар, вул. Прогонна, буд. 25.

Спадкодавець за життя заповіту не склала, спадкоємцем за законом був син спадкодавця ОСОБА_6, який у встановлений законом строк спадщину після померлої матері прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріуса, проте своїх спадкових прав не оформив, оскільки ОСОБА_6 14.05.2010 р. помер.

При зверненні позивача до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до витягу зі спадкового реєстру після смерті ОСОБА_6 П`ятою луганською державною нотаріальною конторою 02.11.2010 р. заведена спадкова справа №607/2010 після померлого 14.05.2010 р. ОСОБА_6, інформацію стосовно спадкодавців отримати неможливо, так як спадкова справа знаходиться у м. Луганську, спадкова справа заводиться лише один раз, окрім того, у ОСОБА_2 відсутній документ, підтверджуючий право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, смт Новоайдар, вул. Прогонна, буд. 25, спадкоємцем якого був ОСОБА_6, який спадщину прийняв 20.12.2005 р. після смерті матері ОСОБА_5, померлої 17.08.2005 р., спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 заведена ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 20.12.2005 р.

На підставі вищенаведеного, ОСОБА_1 просив суд визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5

Представник позивача ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради ОСОБА_7, у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні питання покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 17.08.2005 р. померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, розташоване за адресою: Луганська область, смт Новоайдар, вул. Прогонна, буд. 25 (а.с.33).

Спадкодавець за життя заповіту не склала, тому спадкування майна повинно відбуватися за законом.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 був її син ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с.10).

ОСОБА_6 у встановлений законом строк спадщину після померлої матері прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріуса (а.с.14), на підставі якої заведено спадкову справу (а.с. 15), проте своїх спадкових прав не оформив та 14.05.2010 р. ОСОБА_6 Г помер.

ОСОБА_6, який помер 14.05.2010 р. був чоловіком позивача ОСОБА_2, що підтверджуєтсья копією свідоцтва про одруження (а.с.11).

При зверненні позивача до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6, їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до витягу зі спадкового реєстру після смерті ОСОБА_6 П`ятою луганською державною нотаріальною конторою 02.11.2010 р. заведена спадкова справа №607/2010 після померлого 14.05.2010 р. ОСОБА_6, інформацію стосовно спадкодавців отримати неможливо, так як спадкова справа знаходиться у м. Луганську, спадкова справа заводиться лише один раз, окрім того, у ОСОБА_2 відсутній документ, підтверджуючий право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Луганська область, смт Новоайдар, вул. Прогонна, буд. 25, спадкоємцем якого був ОСОБА_6, який спадщину прийняв 20.12.2005 р. після смерті матері ОСОБА_5, померлої 17.08.2005 р., спадкова справа до майна померлої ОСОБА_5 заведена ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою 20.12.2005 р. (а.с.8).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до п.23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Представник позивача просить суд визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5

В матеріалах справи відсутні відомості про наявність заповіту від іменті ОСОБА_5 на ім`я позивача. Тобто в даному випадку спадкування має відбуватися за законом.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї. Утриманцем вважається неповнолітня або непрацездатна особа, яка не була членом сім'ї спадкодавця, але не менш як п'ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.

Тобто, з вищенаведеного вбачається, що ОСОБА_2 не входить до жодної з черг спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, передбачених ЦК України, тобто не є спадкоємцем померлої, і позбавлена права на спадкування її майна.

За загальними положеннями ЦПК України обовязок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 1217, 1258, 1261 -1265 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 200, 59, 263, 264, 265 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_4 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Б. Мартинюк