Справа № 502/544/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 03.04.2018 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н 29.10.2008 року у розмірі 46708,61 гривень, а також про стягнення судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 1762 гривень, сплачених позивачем при зверненні до суду.

Позивач зазначив, що 29.10.2008 року уклав з відповідачем договір № б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 1700 гривень у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Однак позичальник належним чином не виконала зобов'язання, покладені на неї відповідно до вищезазначеного договору, у зв'язку з чим станом на 28.02.2018 року має заборгованість - 46708 гривень 61 копійок, яка складається з наступного:

- 688 гривень 35 копійок - заборгованість за кредитом;

- 39041 гривень 05 копійок - заборгованість по процентам за користування

кредитом;

- 4278 гривень 80 копійок - заборгованість за пенею та комісією;

- 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина);

- 2200 гривень 41 копійок - штраф (процентна складова).

Ухвалою судді від 05.05.2018 року відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

30.05.2018 року до Кілійського районного суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд цивільної справи № 502/544/18 з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 01.06.2018 року було призначено розгляд справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

26 червня 2018 року до канцелярії суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про застосування позовної давності по цивільній справі №502/544/18 про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором та відмовити в задоволенні позову. Відповідач у клопотанні посилається на ст..256 ЦК України та оскільки правовідносини мають договірний характер, а тому до правовідносин застосовується загальний строк позовної давності тривалістю 3 роки. Позивач звернувся до суду 03.04.2018 року, кредитний договір укладений 29.10.2018 року, строк захисту прав позивача сплив за позовною давністю. Позивач не збільшував строк позовної давності відповідно до вимог ст..259 ЦК України.

20.09.2018 року позивач надав відзив на клопотання, відповідно до якого 15.11.2010 року Клієнт підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених Наказом Банку від 06.03.2010 року. Тому відповідно до п. 1.1.7.31 Умов та Правил строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. По даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов'язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах строку дії картки. Статтею 261 ЦК України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Верховний суд України неодноразово висловлювався відносно строку виконання зобов'язань по кредитам, що надаються у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитні картки, а саме 19.03.2014 року справа № 6-14цс14 та 18.06.2014 року справа №6- 61цс 14 «Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору." Відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк випущеної картки до останнього дня 10.2014 року. (довідка про видачу кредитних карт додається). Позивач же звернувся до суду з позовом до Відповідача 26.03.2018 року - до спливу строку позовної давності. Таким чином представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги Банку у повному обсязі.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, але на адресу суду від нього надійшло клопотання про те, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв про відкладання слухання по справі або про розгляд справи за його відсутності не надав. Також відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

На підставі клопотання позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку:

29.10.2008 року ОСОБА_1 подала до відділення ПАТ КБ «Приват Банк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просила надати їй послуги у виді платіжної картки - кредитна картка «Універсальна».

Своїм підписом у заяві ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому виді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку. Вона зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змістом на сайті ПриватБанку.

Умовами та правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256, витяги з яких надані позивачем, передбачено терміни і поняття, права і обов'язки клієнта, права та обов'язки банку, запевнення клієнта, відповідальність сторін, правила зміни умов та правил, додаткові положення, які включають строки та застереження, місце виконання та інші положення.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В ст. 634 ЦК України зазначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В ч.1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором б/н від 29.10.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та клієнтом ОСОБА_1 станом на 28.02.2018 року видно, що зобов'язання за кредитним договором відповідачем виконувались неналежно, наслідком чого є заборгованість на загальну суму - 46708 гривень 61 копійки, яка складається з наступного: 688 гривень 35 копійок - заборгованість за кредитом; 39041 гривень 05 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4278 гривень 80 копійок - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень 00 копійок - штраф (фіксована частина); 2200 гривень 41 копійок - штраф (процентна складова).

Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» від 20.09.2018 року № 30.1.0.0/2-20180325/417 клієнт ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 29.10.2008 року отримала картки зі строком дії пере випущеної картки до останнього дня 10.2014 року.

З доводами відповідача про сплив строку позовної давності та застування до позовних вимог ст. 256 ЦК України, суд не погоджується, оскільки, як встановлено судом остання картка була випущена зі строком дії до жовтня 2014 року, а також згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 29.10.2008 року, останній платіж ОСОБА_1 здійснено 03.08.2015 року, а позивач звернувся до суду 03.04.2018 року, тобто в межах строку позовної давності.

Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 1762 гривень судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № PROM3BG4ЕN від 23.03.2018 року.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 гривень, понесених позивачем при звернені до суду.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,76-81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, (НОМЕР_2, виданий Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, п/рах. 3111) заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.10.2008 року в розмірі 46708 гривень 61 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, (НОМЕР_2, виданий Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області), зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, МФО 305299, п/рах. 3111) судові витрати, які складаються з 1762 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан