Номер провадження: 22-ц/785/977/18
Номер справи місцевого суду: 1506/6114/2012
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за заявою Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області, заінтересована особа Біляївська державна нотаріальна контора, про визнання спадщини відумерлою, за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2; ОСОБА_6 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2013 року та додаткове рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2013 року, ухвалених суддею Галич О.П.,

встановив:

30.11.2012 року представник Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області звернувся до суду з заявою, в якої просив визнати спадщину, яка складається з житлового будинку та господарських споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, відумерлою , мотивуючи заяву тим, що оскільки право власності на вказаний будинок не зареєстровано, можливо стверджувати про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або не прийняття ними спадщини, що в кожному окремому випадку є підставою для визнання спадкового майна відумерлим.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2013 року заяву задоволено та визнано зазначену спадщину відумерлою.

Додатковим рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2013 року доповнено зазначене рішення та вирішено передати відумерлу спадщину у власність територіальної громади с.Яськи в особі Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області.

27.09.2017 року з апеляційною скаргою на вказане рішення та додаткове рішення звернувся представник особи, яка не приймала участь у розгляді справи ОСОБА_2 - ОСОБА_6, в якій посилався на те, що оскаржуваним рішенням порушені права та законні інтереси ОСОБА_2, яка є спадкоємцем на підставі заповіту після смерті померлої ОСОБА_7, яка була рідною сестрою померлої ОСОБА_5, після смерті якої спадщину прийняла її донька ОСОБА_8, після смерті останньої спадщину прийняла ОСОБА_7. Враховуючи вищенаведене та з посиланням на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення процесуального права ставиться питання про скасування судових рішень та ухвалення нового про відмову у задоволені заяви у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 підлягає закриттю за таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст.352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково..

Таким чином, підставою для надання особі, яка не брала участь у справі, права на апеляційне оскарження судового рішення, є порушення її прав або охоронюваних інтересів внаслідок вирішення судом спору.

Як вже було зазначено, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2013 рокубуло визнано спадщину, яка складається з житлового будинку та господарських споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який належав покійній ОСОБА_5, відумерлою. Додатковим рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2013 року доповнено зазначене рішення та вирішено передати відумерлу спадщину у власність територіальної громади с.Яськи в особі Яськівської сільської ради Біляївського району Одеської області

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не була стороною провадження, не залучалася судом до участі у справі, при постановленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не вирішувалося питання про її права й обов'язки, в мотивувальній і резолютивній частинах оскаржуваного рішення суду першої інстанції не викладено жодного судження чи висновку щодо прав та обов'язків ОСОБА_2

Посилання представника ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що зазначеним рішенням порушені її права та законні інтереси як спадкоємця не знайшли підтвердження під час судового розгляду, адже апелянтом не надано жодних доказів того, що ОСОБА_7, яка, згідно доводів апеляційної скарги, склала заповіт на ім'я ОСОБА_2, у якому начебто заповідала все належне їй майно апелянту, була власником спірного майна, а саме житлового будинку та господарських споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, колегія суддів перевіривши всі обставини справи, доводи апеляційної скарги, заперечень на неї, дійшла висновку, що апеляційну скаргу подано особою, яка не приймала участі у справі та права якої у справі не порушено.

Окрім того, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Одним з основоположних аспектів верховенства права в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод є принцип правової визначеності (певності), який вимагає, серед іншого, щоб остаточне вирішення судом спору не ставилося під сумнів (принцип правової визначеності як складова справедливого судового розгляду).

У зв'язку з чим перегляд чинного рішення суду за апеляційною скаргою особи, яка не є стороною у справі та права якої не порушенні, є порушенням принципу правової визначеності в розумінні п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

За таких обставин, враховуючи те, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов'язки апелянта не вирішувалося, колегія суддів, дійшла висновку про те що, провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_6 має бути закрито.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 362, ст.ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Провадження за апеляційними скаргами представника ОСОБА_2; ОСОБА_6 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 20.02.2013 року та додаткове рішення Біляївського районного суду Одеської області від 04.12.2013 року - закрити.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.15.2018 року.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева