ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/1434/18Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.С.
Провадження № 22-ц/4817/50/18 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2018 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Парандюк Т. С., Сташків Б. І.,

секретаря - Дідух М.Є.

сторін - представника заявника ОСОБА_1 - адвоката

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 606/1434/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2018 року, постановлену суддею Ромазан Л.С., в справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту спадкування майна,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що в 2012 році її чоловік - ОСОБА_3 з врахуванням відсутності спадкоємців першої черги подав заяву про прийняття спадщини за законом після смерті своєї тітки ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 року її чоловік ОСОБА_3 помер, не встигнувши отримати свідоцтво про прийняття спадщини та не оформивши права власності на житловий будинок і земельну ділянку в с.Тудорів (Федорівка) Гусятинського району. Прийнявши спадщину після померлого чоловіка, вона не взмозі отримати свідоцтво про право на спадщину в зв'язку з відсутністю свідоцтв про народження та про одруження ОСОБА_4, свідоцтва про перший шлюб її свекрухи ОСОБА_1 А тому, просила в судовому порядку встановити факт родинних відносин між її покійним чоловіком ОСОБА_1 і його покійною тіткою ОСОБА_4, а також факт наявності у неї права спадкування майна ОСОБА_4

Ухвалою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2018 року вказану заяву визнано неподаною з підстав неусунення недоліків у строк, встановлений судом та повернуто заявнику. Роз'яснено ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу вважаючи таку прийнятою з порушенням норм матеріального і процесуального права та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що на виконання ухвали суду про усунення недоліків заяви нею двічі було надано письмовий доказ щодо неможливості отримати в органах державної реєстрації актів цивільного стану або відновлення документів, що посвідчують факт родинних відносин між вказаними особами та докази, що підтверджують цей факт. Однак, судом її заяви були безпідставно проігноровані.

Також, вважає, що постановляючи ухвалу про повернення її заяви, суд безпідставно не звернув уваги на зміст наданої їй Теребовлянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Тернопільській області відповіді, з якої вбачається, що у відповідності до Постанови KM України № 1064 від 22.08.2007р. "Про затвердження порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян" інформація про фізичну особу яка міститься в Реєстрі, конфіденційна. Фізична особа по досягненню 16 річного віку має право на отримання витягу з Реєстру стосовно відомостей про себе та про своїх родичів за умови пред'явлення паспорта і документів, що підтверджують родинні стосунки. Разом з тим, саме відсутність документів, які підтверджують родинні стосунки і стала підставою для звернення до суду про встановлення юридичного факту.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.

Перевіривши законність ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з урахуванням наступного.

Визнаючи заяву ОСОБА_1 неподаною та повертаючи її заявнику, суд виходив з того, що останньою у строк, встановлений судом, не було усунуто недоліки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, як таким, що відповідає вимогам процесуального закону й зроблений з урахуванням наявних у справі доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 червня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення факту родинних відносин між її покійним чоловіком ОСОБА_1 і його покійною тіткою ОСОБА_4 та факту наявності у неї права спадкування майна ОСОБА_4 (а.с.2).

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 02 липня 2018 року вказану заяву було залишено без руху, оскільки її подано з порушенням вимог ст. 318 ЦПК України, а саме: не зазначено причини неможливості одержання в органах державної реєстрації актів цивільного стану або відновлення документів, що посвідчують факт родинних відносин між вказаними особами та докази, що підтверджують цей факт (а.с.10).

17 липня 2018 року ОСОБА_1 подала до суду копію листа Теребовлянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 09 березня 2018 року № 302/14-01-09.5, з якої вбачається, що представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вправі отримати витяги з Реєстру за умови пред'явлення паспорта, довіреності, документів, що підтверджують родинні стосунки з ОСОБА_1 та оплати за видачу витягу (а.с.13-14).

09 серпня 2018 року судом повторно надіслано ОСОБА_1 ухвалу від 02 липня 2018 року про залишення заяви без руху для виконання з роз'ясненням умов наявності в представника заявника права на отримання в інтересах останньої певних документів у Теребовлянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Тернопільській області (а.с.15).

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 на виконання вимоги суду повторно подано клопотання про відкриття провадження у справі з посиланням на долучену раніше копію листа Теребовлянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 09 березня 2018 року № 302/14-01-09.5 (а.с.19).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт неможливості одержання або відновлення документів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 своєї постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.7 цієї ж Постанови суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_1 посилалася на те, що для отримання свідоцтва про право на спадщину їй потрібно підтвердити факт родинних відносин між її покійним чоловіком ОСОБА_3 та покійною тіткою останнього ОСОБА_4 При цьому, заявник вказала на відсутність у неї свідоцтв про народження та про одруження ОСОБА_4, свідоцтва про перший шлюб її свекрухи ОСОБА_1 та отримання нею повідомлення з відділу РАЦС про необхідність надання документів, що підтверджують факт родинних відносин з особами щодо яких у неї виникла потреба в отриманні інформації.

З урахуванням змісту поданої ОСОБА_1 заяви, суд першої інстанції на думку колегії суддів, прийшов до вірного висновку про залишення такої заяви без руху з підстав невідповідності її вимогам ст. 318 ЦПК України та необхідності усунення заявником недоліків заяви, що полягають у зазначенні нею причин неможливості одержання в органах державної реєстрації актів цивільного стану або відновлення документів, що посвідчують факт родинних відносин між особами, відносно яких вона просила встановити відповідний факт та доказів, що підтверджують факт неможливості одержання або відновлення документів.

Також, з урахуванням того, що заявником зазначені в ухвалі суду від 02.07.2018 року недоліки не були усунуті, вірним є висновок суду про наявність підстав для повернення заяви ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали з посиланням на те, що на виконання ухвали суду про усунення недоліків заявником двічі надавався письмовий доказ щодо неможливості отримати в органах державної реєстрації актів цивільного стану або відновлення документів, що посвідчують факт родинних відносин між особами, відносно яких вона просила встановити відповідний факт, однак судом її заяви були безпідставно проігноровані колегія суддів вважає безпідставними, оскільки сам по собі факт відсутності в ОСОБА_1 свідоцтв про народження та про одруження тітки її померлого чоловіка та свідоцтва про шлюб матері її чоловіка не свідчать про неможливість отримання нею відповідних витягів з актових записів вказаних осіб у органах РАЦС, як і не свідчить про факт неможливості отримання такої інформації й долучена заявником відповідь з відділу РАЦС, надіслана на адресу її представника адвоката ОСОБА_2, зі змісту якої не вбачається, що заявнику чи її представнику було відмовлено у видачі витребуваної інформації в зв'язку з відсутністю останньої чи відсутністю права на отримання інформації в осіб, якими вона витребовувалась. Натомість, долучене заявником повідомлення з органу РАЦС містить лише роз'яснення щодо наявності права на отримання запитуваної інформації, в тому числі й у представника заявника за умови, що останнім буде пред'явлено ряд документів: паспорт, довіреність, документи, що підтверджують родинні стосунки з ОСОБА_5 та буде проведено оплату за видачу витягу. При цьому, як встановлено в ході розгляду справи апеляційним судом, представник заявника після отримання відповіді з РАЦС, повторно до вказаного органу не звертався, оскільки зміст відповіді органу РАЦС в частині умови надання запитуваної інформації зрозумів, як необхідність подання його довірителькою документів, що підтверджують її родинні стосунки з померлою ОСОБА_1, які у неї відсутні. Разом з тим, невірне трактування представником заявника повідомлення органу РАЦС не може свідчити про неможливість отримання ним відповідної інформації при дотриманні зазначених у тій же інформації умов (наданні паспорта; довіреності, яка на момент звернення до органу РАСЦ у нього взагалі була відсутня! й була надана заявником лише у день проведення судового засідання в даній справі апеляційним судом; документів, що підтверджують родинні стосунки з особами відносно яких витребовувались витяги з актових записів про народження та одруження, й зокрема, - родинних стосунків між померлими чоловіком заявника та його матір'ю (якими, в свою чергу є свідоцтво про народження чоловіка заявниці та їх свідоцтво про шлюб, яке свідчить про наявність у ОСОБА_1 права витребовувати інформацію щодо родичів її померлого чоловіка, а не документи, які підтверджують факт родинних відносин між безпосередньо заявницею та матір'ю її чоловіка, як помилково вважав представник заявника адвокат ОСОБА_2.). На наявність у представника заявника права на отримання витягів з актових записів за умови пред'явлення відповідних документів звернув увагу й суд першої інстанції у своєму листі від 09.08.2018 року (а.с.15), надсилаючи заявнику повторно для виконання ухвалу про усунення недоліків від 02.07.2018 року, чим спростовуються доводи апелянта, що наданий ним доказ - лист з органу РАЦС і його зміст судом було проігноровано.

У відповідності до ст. 374 ч. 1 п. 1 суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно вимог ст. 375 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги те, що оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, така не підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а останню слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч.1 п.1; 375 ч.1; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч.1; 389 ч. 1 п. 2, 390 ч. 1 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 серпня 2018 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах, ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 05 листопада 2018 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи