Справа № 462/2268/17 Головуючий у 1 інстанції: Палюх Н.М.
Провадження № 22-ц/783/377/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного

суду Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 08 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач в травні 2017 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1700 грн. на кожну дитину та на утримання дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі по 1300 грн. на кожну дитину. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2005 року і від спільного подружнього життя мають чотирьох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4. На протязі останніх двох років відповідач не приймає участі у забезпеченні дітей гідними умовами існування, в реалізації їх інтересів, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працює в рекламному бізнесі і має регулярний дохід. Окрім того, відповідач здає в оренду квартиру, за що отримує кошти. Вважає, що відповідач в змозі надавати кошти на утримання дітей у вказаному розмірі.

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 08 грудня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Вирішено стягувати із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, пенсіонера, непрацюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_6, в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 930 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, починаючи з 01.12.2017 року.

Вирішено стягувати із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, пенсіонера, непрацюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_6, в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 750 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 01.12.2017 року.

Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_4 оскаржив позивач ОСОБА_3. Вважає рішення суду таким, що ухвалене при неповному з"ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при неправильному застосуванні норм матеріального і процесуального права. Вважає, що суд визначаючи розмір аліментів не взято до уваги її матеріальний стан, відсутність власного житла для проживання та не взято до увагу матеріальне становище відповідача, а саме що останній здає в оренду квартиру з якої отримає дохід. Стверджує, що відповідач дітей не утримував з моменту звернення до суду з позовом до 01 грудня 2017 року. В апеляційній скарзі просить змінити рішення Залізничного районного суду міста Львова від 08 грудня 2017 року в частині розміру аліментів та дати, з якої присуджуються аліменти. Просить стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_9 у розмірі 1700 грн. але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; аліменти на утримання ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_11 у розмірі 1300 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

08 травня 2018 року від ОСОБА_6 надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3. Звертає увагу, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції відповідач лише збирав документи для подальшого призначення йому пенсії, розмір пенсії в сумі 4 000 5 000 грн., яку ОСОБА_5 припускав, що йому буде виплачуватися. Також звертає увагу на відсутність доказів отримання ним суми в розмірі 3000 грн. за здачу в оренду квартири. Автомобіль марки "MITSUBISHI SPACE STAR 1.6", реєстраційний номер НОМЕР_1, придбаний під час шлюбу залишився в користуванні позивача для утримання дітей. Вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства України із врахуванням усіх обставин справи, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до норм ЦПК України в редакції чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення, ст. ст.11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до вимог ст. 263 ЦПК України в чинній редакції, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2005 року і від спільного подружнього життя мають чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд виходив з тих обставин, що позивачем не доведено факту не утримування відповідачем їх дітей в період з моменту звернення до суду з позовом 24.05.2017 року до 01.12.2017 року, в зв"явзу з чим суд прийшов до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей саме з 01.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів з таким рішення в частині визначення суми аліментів погоджується та не погоджується з датою визначеною судом для початку стягнення аліментів з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Разом з тим відповідно до ст.180 СК України участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття повинен приймати кожен з батьків.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів, судом першої інстанції вірно враховано рівність обовязків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України "Про державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум з 01.12.2017 року для дітей віком до шести років -1492 грн. та для дітей від шести до вісімнадцяти років 1860 грн. і який батьки повинні забезпечити дітям, та враховуючи, що відповідач отримує пенсію у розмірі близько 4-5 тисяч грн. і кошти у розмірі 3000 грн. від оренди житла, а позивач також працює, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 930 грн. на кожну дитину, а на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 750 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Колегія суддів не знаходить достатніх підстав вважати, що аліменти на дітей слід стягувати з 01.12.2017 року з причини утримання відповідачем дітей в період з 24.05.2017 року до 01.12.2017 року.

Долучені відповідачем до матеріалів справи квитанції про купівлю продуктів харчування в листопаді 2017 року не свідчать, що згадані покупки здійснені з метою забезпечення дітей.

Матеріали справи також не містять жодних доказів в підтвердження того, що відповідач в період з 24.05.2017 року по 01.12.2017 року матеріально утримував дітей чи діти перебували на його утриманні.

Враховуючи відсутність доказів утримання відповідачем своїх дітей, аліменти підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача на утримання дітей саме з моменту звернення позивачем до суду з позовом про стягнення аліментів, а саме 24 травня 2017 року, в зв"язку з чим рішення суду в цій частині слід змінити.

В решті рішення суду слід залишити без змін, оскільки таке ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 08 грудня 2017 року змінити в частині визначення початкової дати для стягнення аліментів з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_3 на утримання дітей, визначивши, що початковою датою стягнення аліментів є 24 травня 2017 року.

Викласти резолютивну частину Залізничного районного суду міста Львова від 08 грудня 2017 року в наступні редакції:

Стягувати із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, пенсіонера, непрацюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_6, в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання трьох дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі по 930 грн. на кожну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до їх повноліття, починаючи з 24 травня 2017 року.

Стягувати із ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, пенсіонера, непрацюючого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_6, в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 750 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 24 травня 2017 року.

В решті рішення Залізничного районного суду міста Львова від 08 грудня 2017 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 21 травня 2018 року.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2