Справа № 642/668/18
Провадження № 4-с/642/13/18
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Буряковської К.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 та зобов»язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова за скаргою на дії державного виконавця Коваленко М.А. в якій просить визнати бездіяльність державного виконавця Коваленко Мирослави Анатоліївни неправомірними та зобовязати державного виконавця Коваленко М.А. винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що на виконанні у міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобоварському районах м. Харкова головного територіального управління юстиції Харківської області знаходиться дублікат виконавчого листа, виданого на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.17 року в цивільній справі №2/-447/11 про стягнення з нього заборгованості на користь ПАТ «ОТП Банк».

Постановою апеляційного суду Харківської області від 23.01.2018 ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.20178 року про видачу дублікату виконавчого листа і поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання скасовано,в поновлені строку для предявлення виконавчого документу до виконання та у видачі дублікату виконавчого листа відмовлено.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених ч.1 цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

29 січня 2018 року скаржник надав до виконавчої служби постанову апеляційного суду Харківської області від 23.01.2018 року та просив винести постанову про закінчення виконавчого провадження, як це передбачено вищеназваною нормою закону.

08.02.2017 року ОСОБА_1 прийшов до державного виконавця, щоб отримати постанову, але йому було повідомлено державним виконавцем, що вона не стане виносити ніяких постанов, а буде продовжувати виконання, оскільки в неї відсутнє рішення суду, яке зобов»язує її це зробити..

Крім цього, заявник зазначає, що державним виконавцем, в порушення ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» у даному виконавчому провадженні до теперішнього часу стягується з нього 100 відсотків його заробітної плати, а саме: 20% бухгалтерією підприємства, на якому він працює, а решта - з карткового рахунку, на який підприємство перераховує заробітну плату, оскільки заробітна плата на підприємстві виплачується за безготівковими платіжними картками. Внаслідок таких неправомірних дій державного виконавця скаржник вказує, що його сімя вже три місяці без жодних засобів до існування.

Крім цього, 30.01.2018 року скаржник звернувся до державного виконавця з заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження , оскільки жодних постанов з часу відкриття виконавчого провадження він не отримував. Але йому в цьому було відмовлено.

Такі дії державного виконавця заявник вважає незаконними, такими що порушують його права та призводять до безпідставного стягнення грошових коштів.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала в повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання з'явилась. Щодо доводів скарги зазначила, що вона як державний виконавець отримавши відомості про скасування ухвали суду про видачу дублікату виконавчого листа на підставі якого відкрито було виконавче провадження, приймала заходи щодо з»ясування чи підлягає подальшому виконанню виконавчий документ (дублікат). Тому вважає що відсутні підстави для визнання її бездіяльності неправомірною. В іншій частині скарги не заперечувала, вказавши, що якщо буде прийнято рішення про зобов»язання закриття виконавчого провадження, рішення буде виконано.

Представник стягувача у судове засідання не з»явився, про слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, державного виконавця, розглянувши скаргу та додані до неї документи, прийшов до висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року задоволено заяву ТОВ «Факториг Україна» про поновлення для пред'явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі № 2-447/11 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 10.06.2008 року в сумі 878 108,65 грн..

Постановою старшого державного виконавця Коваленко М.А. Ленінського відділу державної виконавчої служби м. Харків ГТУ юстиції у Харківській області від 20.06.2017 року було відкрито виконавче провадження № 54163877 за виконавчим листом № 2-447/11 виданого Ленінським районним судом м.Харкова від 17.05.2017 р.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 від 14.09.2017 року було звернено стягнення на доходи боржника ОСОБА_1

14.09.2017 року постановою державного виконавця в межах вказаного виконавчого провадження також було оголошено в розшук майно боржника транспортні засоби, що належать боржнику ОСОБА_1

01.12.2017 року постановою старшого державного виконавця Коваленко М.А. було накладено арешт на грошові кошти що містяться на рахунках боржника у ПАТ КБ «Приват Банк».

. 28.12.2017 року постановою старшого державного виконавця Коваленко М.А. було накладено арешт на грошові кошти що містяться на рахунках боржника у ПАТ «ОТП Банк».

Постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Харківської області від 23 січня 2018 року, ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 31.03.2017 року скасовано, заяву ТОВ «Факторинг Україна» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання залишено без задоволення.

29.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції Харківської області про закінчення виконавчого провадження, повернення стягнених грошових коштів. Дана заява була розписана до виконання на державного виконавця Коваленко М.А.

08.02.2018 року державний виконавець Коваленко М.А. звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова, а у подальшому із заявою від 12.03.2018 року до апеляційного суду Харківської області про вирішення питання чи підлягає подальшому виконанню (дублікат) виконавчого документу № 2-447/11 від 17.05.2017 року.

Апеляційний суд Харківської області листом від 04.04.2018 року надав відповідь державному виконавцю, з якої вбачається, що державним виконавцем у запиті порушується питання про те, чи підлягає подальшому виконанню дублікат виконавчого документу № 2-447/11 від 17.05.2017 року, у видачі якого судовим рішенням апеляційної інстанції від 23.01.2018 року було відмовлено.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цьогоЗакону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обовязковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та обєктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (ст.2 Закону України «Про виконавче провадження».

Суд дійшов висновку, що державний виконавець діяв неправомірно, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Згідно з п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Разом з тим, згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Змістом ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, так, у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб'єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Державним виконавцем не надано доказів на спростування скарги заявника,

Посилання державного виконавця, що нею приймалися дії на з»ясування питання чи підлягає подальшому виконанню (дублікат) виконавчого документу № 2-447/11, судом не приймаються, оскільки такі дії не ґрунтуються на законі. Так, як було зазначено вище, виконавче провадження проводиться на підставі виконавчого документу, але старший державний виконавець Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 продовжує примусове виконавче провадження на підставі виконавчого документу у видачі якого судовим рішенням було відмовлено.

Згідно із ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вказане, оскільки скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою, суд приходить до висновку про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця, та зобов'язання державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-447/11, виданого Ленінським районним судом м. Харкова.

Керуючись ст. ст. 12, 259, 260, 448, 268, 450, 451 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 та зобов»язання вчинити дії задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 неправомірною та зобов»язати державного виконавця міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 винести постанову про закінчення виконавчого провадження 54163877 відкритого на підставі дублікату виконавчого листа № 2-447/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області на період дії перехідних положень через суд першої інстанції шляхом подачі Апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Повния текст складено 15.05.2018 року.

Суддя О.В. Бородіна