Справа № 509/4448/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

заявниці ОСОБА_1 та її представниці ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3 та його представниці адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь, скаргу ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи ОСОБА_3, субєкт оскарження Старший державний виконавець Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2018 року представниця заявниці (стягувача) ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просила суд, визнати незаконними дії старшого державного виконавця Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5 стосовно складення розрахунку заборгованості ОСОБА_3 по аліментах від 07.02.2018 року, визнати неправомірним розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментах від 07.02.2018 року, підписаний старшим державним виконавцем Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5 та затверджений начальником Лиманського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6 07.02.2018 року та зобовязати старшого державного виконавця Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5 здійснити розрахунок заборгованості аліментів у ВП відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Обґрунтовуючи свою скаргу, представниця заявниця зазначає, що згідно рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 28 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 08.11.2013 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку починаючи з 09.10.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття.

25.11.2013 року був виданий виконавчий лист № 2-509. У зв1язку з тим, що платник аліментів працював в 2013 році в ПП «Південна універсальна компанія» (Одеська область, м. Рені), виконавчий лист був направлений за місцем роботи в ВДВС Ренійського районного управління юстиції. В 2013 році ОСОБА_1 не отримала аліментів з ОСОБА_3, хоча він і працював, і отримував пенсію.

01.09.2014 року начальником ВДВС Ренійського РУЮ був складений розрахунок заборгованості по аліментам в сумі 3992,73 грн. стосовно пенсії боржника ОСОБА_3 та 4282,02 грн. заборгованості щодо його заробітної плати. Ці борги не були погашені боржником.

В 2015 році боржник ОСОБА_3 почав сплачувати аліменти лише з липня.

В 2016 році аліменти сплачувались весь рік, однак незважаючи на існуючий борг, старший державний виконавець Лиманського ВДВС почала показувати переплату по сплаті аліментів.

В 2017 році ОСОБА_3 сплатив аліменти лише за 4 місяці.

В 2017 році стягувач ОСОБА_1 отримала розрахунок заборгованості по аліментах старшого державного виконавця Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5 від 31.03.2017 року, згідно якого борг по аліментах станом на 01.04.2017 року відсутній, переплата складає 2812,47 грн.

Не погодившись з цим розрахунком, ОСОБА_1 направила свого листа до старшого державного виконавця Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5, в якому зазначила суттєві недоліки щодо переплати по сплаті аліментів.

Однак при складенні наступного оспорюваного розрахунку від 07.02.2018 року її зауваження були враховані лише частково і вже зазначений борг 1684 грн. замість переплати, який необґрунтований належними документами погашення боргу, який виник ще за період 2013-2014 рік, що стало підставою для звернення до суду зі скарою.

В судовому засіданні заявниця та її представниця повністю підтримали доводи своєї скарги, яку просили суд задовольнити.

Заінтересована особа (боржник) ОСОБА_3 та його представниця, приймаючи участь в судових засіданнях, просили суд відмовити в задоволенні безпідставної скарги, вважаючи оспорюваний розрахунок заборгованості по аліментах таким, що складений державним виконавцем у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 195 СК України. Однак, в подальшому, в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, заяви про слухання скарги за їх відсутності суду не надали, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, особисто під розписку (а.с. 170).

Представник субєкта оскарження старший державний виконавець Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, від начальника Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких просив суд, відмовити у задоволенні необґрунтованої скарги, вважаючи дії державного виконавця по складенню розрахунку заборгованості по аліментам та сам розрахунок законними, згідно Закону України «Про виконавче провадження», а також надіславши до суду письмові клопотання про слухання справи за їхньої відсутності (а.с. 68-77,123,132,135-136,138,150,151,155,172-174,176).

В силу ч.ч. 1,2 ст. 450 ЦПК України - скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали скарги, цивільної справи № 509/4448/13, а також копії виконавчого провадження за виконавчим листом №2-509/4448/13, суд дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447-453 ЦПК України - сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Згідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (чинної на дату виконання рішення суду) - державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна (ч. 1 ст. 20 Закону).

Відповідно до ч.3 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним Кодексом України.

Стаття 195 СК України передбачає - заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно із п.п. 3,18,23,24 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» - при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом.

Відповідно до пунктів,3,4 розділу ХУ1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюста № 512/5 від 02.04.2012 року у разі , якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувану, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із звіту про здійснені відрахування та виплати, квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, виданих стягувачем чи боржником, заяв та (або) розписок стягувача, інформації про середню заробітку плату працівника для цієї місцевості, інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Згідно положень статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Обов'язковість рішення суду, як одна з засад судочинства встановлена нормами Конституції України, які є нормами прямої дії. Недотримання цього принципу порушує правовий порядок, встановлений державою.

Частина перша статті 18 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Суд встановив, що згідно рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 28 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 08.11.2013 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ? частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для осіб відповідного віку починаючи з 09.10.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 42).

Судом зясовано, що у Лиманському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-509/4448/13, виданого 25.11.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області по стягненню з боржника ОСОБА_3 аліментів на користь стягувача ОСОБА_1 на користь дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу ) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.10.2013 року і до досягнення повноліття дитиною 05.02.2024 року (а.с. 83).

Виконавче провадження відкрите постановою від 21.04.2015 року на підставі виконавчого листа №2-509/4448/13, який виданий Овідіопольським районним судом Одеської області 25.11.2013 року (а.с. 78,79).

28.04.2015 року державним виконавцем ДВС Комінтернівського РУЮ в Одеській області була видана постанова про звернення стягнення на пенсію ОСОБА_3 В постанові зазначено суму заборгованості 7272,03 грн. боржника, погашення якої передбачено стягуванням 50% пенсії боржника (а.с. 80,81).

Однак в подальшому виконання вищезазначеного виконавчого листа почала проводити старший державний виконавець Баловнєва О.С., яка 31.03.2017 року надала розрахунок заборгованості по аліментам, в якому з листопада 2015 року почала зазначати переплату по сплаті аліментів (а.с. 166).

Суд встановив, що жодних належних та допустимих документів по сплаті боргу в сумі 7272,03 грн. за період з квітня по листопад 2015 року в виконавчому провадженні немає.

В розрахунку від 31.03.2017 року старший державний виконавець Баловнєва О.С. не посилається на кошти ОСОБА_3 на рахунку Філії Одеське ОУ АТ «Ощадбанк» в сумі 5000 грн. (а.с. 162,166).

В 2017 році ОСОБА_1 отримала розрахунок заборгованості по аліментах старшого державного виконавця Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5 від 31.03.2017 року, згідно якого борг по аліментах станом на 01.04.2017 року відсутній, переплата складає 2812,47 грн.

Не погодившись з цим розрахунком, 23.12.2017 р. ОСОБА_1 направила свого листа до старшого державного виконавця Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5, в якому зазначила про те, що переплати бути не може, оскільки боржником не погашений борг, що склався за період 2013-2014 рр., боржник є працездатною особою, однак не працює, а державний виконавець не рахує аліменти з середньомісячної зарплати, просила зробити перерахунок заборгованості за весь період сплати аліментів з 01.10.2013 року, та надати їй копії чеків боржника, що підтверджують оплату аліментів, надала свій розрахунок сплати аліментів (а.с. 98-100).

При складенні нового розрахунку заборгованості від 07.02.2018 року старший державний виконавець Баловнєва О.С. не врахувала заяву стягувача ОСОБА_1, однак сума переплати вже склала не 1140,07, а всього 91,50 грн. (а.с. 111-113).

В оспорюваному розрахунку від 07.02.2018 року зазначено, що ОСОБА_3 сплачено 800 грн. за листопад-грудень 2013 року. Однак сплата аліментів за рішенням суду розпочалася з 09.10.2013 року. Про жовтень 2013 року оплата не зазначена. В розрахунку також знов враховані 2 квитанції, в яких прізвище отримувача зазначено Мойсеєва. Стягувач ОСОБА_1 в своєму листі зазначила, що не могла отримати ці перекази на суму 800 грн., так як за паспортом її прізвище ОСОБА_1 Однак старшим державним виконавцем Баловнєвою О.С. цей факт не зясований, а сплата 800 грн. зарахована.

Старший державний виконавець Баловнєва О.С. в рахунок погашення заборгованості також врахувала суму 5200 грн., виходячи з договору ОСОБА_3 з Філією Одеського ОУ АТ «Ощадбанк» про відкриття поточного рахунку на користь доньки ОСОБА_7 (а.с. 107-108).

Однак згоди стягувача ОСОБА_1 на погашення заборгованості по аліментах у такий спосіб в матеріалах виконавчого провадження немає.

Крім того, випискою з рахунку від 25.09.2018 року зазначена сума 5000 грн. а не 5200 грн., як зазначила старший державний виконавець Баловнєва О.С. в своєму розрахунку (а.с. 162).

В виконавчому провадженні немає доказів того, що боржник не працює, отже цей факт відомий лише зі слів боржника та не перевірений державним виконавцем. Державний виконавець, незважаючи на 3 робочу групу інвалідності боржника, не нараховувала аліменти, виходячи з середньої заробітної плати працівника у даній місцевості в порушення вимог статті 195 Сімейного Кодексу України та ч.3 статті 71 закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 153).

Крім того, старший державний виконавець Баловнєва О.С. листом від 03.04.2017 року № 34-2693 відкликала постанову про стягнення аліментів з Управління ПФУ у Лиманському районі, чим порушила виконання рішення Овідіопольського районного суду від 28.10.2013 року про стягнення аліментів, так як у звязку з необґрунтовано визначеною переплатою, з боржника не стягувались аліменти за період з травня по грудень 2017 року (а.с. 88-98).

Відповідно до частини 2 статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення і поновити порушене право заявника.

Отже, враховуючи, що вищезазначені дії старшого державного виконавця Баловнєвої О.С. здійснені з порушенням ст. 195 Сімейного Кодексу України, ст. 71 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження», пунктів 3,4 розділу ХУ1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюста № 512/5 від 02.04.2012 року, тому за вказаних обставин вимоги заявниці ОСОБА_1 щодо оскарження дій старшого державного виконавця Лиманського РВ ДВС ГТУЮ Одеської області ОСОБА_5, повязаних із складанням розрахунку заборгованості боржника по аліментам, визнання неправомірним розрахунку заборгованості від 07.02.2018 року та зобовязання здійснити розрахунок у виконавчому провадженні згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,5,7-13,18,76-83,89,258,447-453 ЦПК України, ст. 195 СК України, Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму ВССУ від

07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ЄКПЛ, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Скаргу ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи ОСОБА_3, субєкт оскарження Старший державний виконавець Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 про визнання неправомірними дій державного виконавця та зобовязання вчинити певні дії задовольнити ;

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Лиманського районного відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 щодо складення розрахунку заборгованості ОСОБА_3 по аліментам від 07.02.2018 р. ;

3. Визнати неправомірним розрахунок заборгованості ОСОБА_3 по аліментам від 07.02.2018 р., складений старшим державним виконавцем Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Баловнєвою О.С. та затверджений начальником Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_6 від 07.02.2018 р. ;

4. Зобовязати старшого державного виконавця Лиманського РВДВС ГТУЮ в Одеській області Баловнєву О.С. здійснити розрахунок заборгованості аліментів ОСОБА_3 за виконавчим листом № 2-509/4448/13 виданим 25.11.2013 р. Овідіопольським райсудом Одеської області у відповідності до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області, шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, в цей же строк, з дня отримання копії ухвали.

Повний текст судової ухвали складено та підписано 20.11.2018 р.

Суддя Гандзій Д.М.