РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року

м. Рівне

Справа № 2-124/10

Провадження № 22-ц/4815/40/18

Головуючий суддя в суді 1 інстанції: Іванків О.В.

Дата виготовлення повного тексту ухвали не зазначена

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючий суддя: Боймиструк С.В., судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.

секретар судового засідання: Брикса Ю.Ю.,

з участю адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд за ново виявленими обставинами рішення Володимирецького районного суду від 23.02.2010 в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про перегляд рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 лютого 2010 року в справі №2-124/10 за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вказаної заяви покликаються на те, що на початку січня 2018 року вони дізнались про те, що їх брат ОСОБА_5 на підставі рішення від 23.02.2010 є одноосібним власником житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_7.

Зазначають, що про розгляд справи в суді їм не було відомо, однак їх мати ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті батька досягла пенсійного віку та мала законне право на обов'язкову частку, незважаючи на складений заповіт. Вказують, що на момент смерті матері вони були зареєстровані і проживали разом з нею.

Вважають вказані обставини такими, що мають значення для вирішення справи і є істотними для постановлення правильного рішення у справі так як на їх підставі можна зробити висновок про наявність у них гарантованого законодавством права спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року, заяву ОСОБА_3, ОСОБА_4 про перегляд рішення Володимирецького районного суду від 23.02.2010 за нововиявленими обставинами залишено без розгляду. Залишаючи вказану заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками пропущено трьохрічний строк з дня набрання рішенням законної сили, а також, що заявники не були учасниками справи про перегляд в якій рішення вони просять.

Не погоджуючись із ухвалою суду представник заявників ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу, в якій вважає її винесеною без встановлення всіх обставин справи із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає про те, що вони не погоджуються із висновком суду першої інстанції про те, що заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було подано після закінчення трьохрічного строку з дня набрання рішенням законної сили, оскільки заявники не мали можливості подати заяву раніше, адже дізналися про рішення лише в січні цього року, але існує ряд обставин, які є істотними для цієї справи і їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення.

З цих підстав, просив скасувати ухвалу Володимирецького районного суду від 16.05.2018, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_5 надійшов з порушенням строків визначених для його подання в ухвалі про відкриття провадження, а тому не береться до уваги судом апеляційної інстанції та підлягає поверненню особі, яка його подала.

Представник ОСОБА_3, ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_2в судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та покликаючись на викладені в ній доводи просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, хоч завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, заяви про відкладення розгляду справи не подали, а тому колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за його відсутності в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу від 16.05.2018 в даній справі, суд першої інстанції виходив з того, що заяву подано особами, що не були учасниками справи та процесуальним законом встановлено неможливість поновлення процесуального строку звернення до суду із заявою з передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підстав, якщо з часу набрання судовим рішенням законної сили збігло понад три роки. При цьому таке правило є обов'язковим для суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Тобто, цивільним процесуальним законодавство передбачений перегляд судового рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами, за заявою осіб, які були учасниками справи, тобто в справах позовного провадження - сторони та треті особи.

З матеріалів справи вбачається, що ані ОСОБА_3, ані ОСОБА_4 учасниками справи не були, а відповідно права на звернення до суду із заявою про перегляд рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 лютого 2010 року за нововиявленими обставинами не мали.

Частиною 3 п. 11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 30.03.2012 року « Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» визначено, що особа, яка не була залучена до участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи чи обов'язки, не має права на подання заяви про перегляд судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами; суд ухвалою відмовляє у прийнятті такої заяви. У цьому разі особа має право звернутися до суду з апеляційною або касаційною скаргою із з'явленням клопотання про поновлення строку на оскарження.

Згідно зі статтею 55 ЦПК України таку заяву може подати правонаступник особи, яка брала участь у справі, незалежно від виду провадження, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Як слідує з матеріалів справи заявники не є правонаступниками учасників справи про перегляд рішення в якій вони просять.

Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом п.1 ч.1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

У відповідності до ч. 3 ст. 424 ЦПК України строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 лютого 2010 року набрало чинності та зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.04.2010 (а.с.5)

З заявою про перегляд рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 лютого 2010 року за нововиявленими обставинами заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися 30 січня 2018 року (а.с.1).

Отже, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами була пред'явлена до суду з пропуском установленого процесуальним законом 3-х річного строку з дня набрання рішенням законної сили, у зв'язку з чим були відсутні правові підстави для відкриття провадження за зазначеною заявою, однак оскільки по заяві вже було відкрито провадження в суду першої інстанції були всі підстави для залишення вказаної заяви без розгляду.

Доводи представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2, викладені в апеляційній скарзі про те, що заявники не мали можливості подати заяву раніше, адже дізналися про рішення лише в січні цього року, але існує ряд обставин, які є істотними для цієї справи і їх подання до суду могло потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення, не можуть бути визнані правовою підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки на час ухвалення зазначеного судового рішення строк перегляду рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 23.02.2010 з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 424 ЦПК України, закінчився.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 4 від 30 березня 2012 року « Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» зазначено, що встановлений трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 424 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв'язку з ново виявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що цей строк є присічним та поновленню не підлягає.

З практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круїз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом тому, що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулюванню з боку держави.

Крім того, в п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" вказано, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 371, п.1. ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384, ст. 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 листопада 2018 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.В.Хилевич