ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2804/18
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"16" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.,

при секретарі Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу за позовом: Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 29 945,49 грн., витрати на аварійного комісара в сумі 650,00 грн. та судовий збір в сумі 1600,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 грудня 2015 року близько 16 години 40 хвилин на вул. Щорса в м.Києві, з вини відповідача ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 сталася дорожньо-транспортна пригода.

На дату скоєння цієї пригоди водій ОСОБА_1 не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній Централізованій базі даних МТСБУ.

Вина відповідача підтверджується постановою Печерського районного суду м. Києва від 19 лютого 2016 року.

Так, в результаті вищевказаної пригоди був пошкоджений автомобіль «Міцубіші», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить Всеукраїнській спілці громадських організацій "Асоціаціяаматорського футболу України", цивільно-правова відповідальність якої була застрахована в ПАТ "СК "ПЗУ Україна" згідно полісу № АІ/8892653, що діяв на момент ДТП.

У зв`язку із залученням аварійного комісара, відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ понесло витрати в сумі650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Згідно Звіту №26 від 21 січня 2016 року, складеного спеціалістом ФОП ОСОБА_2 , розмір завданих збитків, визначений згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», склав суму 29 945,49 грн. без ПДВ.

12 січня 2016 року потерпілий повідомив про страховий випадок та 26 лютого 2016 року з метою отримання відшкодування звернувся в МТСБУ, так як зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі.

У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ 13 травня 2016 року перерахувало потерпілому суму страхового відшкодування в розмірі 29 945,49 грн., що підтверджується наказом та платіжним дорученням.

Оскільки МТСБУ відповідно до Закону здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, просить відшкодувати понесені ним витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника позивача, яка просила справу розглянути без її участі та відповідача, який, будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав, та за згодою представника позивача ухвалити заочне рішення.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 29 грудня 2015 року о 16 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 по вул.Щорса, 15/4 в м.Києві, виїхав на смугу зустрічного руху, невпорався з керуванням, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем "Мітсубіші" д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП завдано матеріальних збитків обом автомобілям.

Згідно довідки №83323245 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої 6 ротою 4 батальону УПС МВС у м.Києві, автомобіль "Мітсубіші" д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження передньої лівої частини та передньої центральної частини автомобіля.

Постановою Печерського районного суду м.Києва від 19 лютого 2016 року, ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень.

На даний час постанова Печерського районного суду м.Києва від 19 лютого 2016 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Мітсубіші" д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована у ПАТ "СК "ПЗУ Україна" на підставі Полісу № АІ/8892653 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зі строком дії до 04 листопада 2016 року.

При цьому, згідно даних Центральної бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Хундай», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 29 грудня 2015 року застрахована не була.

12 січня 2016 року потерпілий звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 29 грудня 2015 року.

Відповідно до Звіту №26 про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ, складеного 21 січня 2016 року ФОП ОСОБА_2 , вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ "Мітсубіші" д.н.з. НОМЕР_2 становить 29 945,49 грн.

26 лютого 2016 року потерпілий звернувся до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В подальшому, 11 травня 2016 року позивачем було винесено наказ №3562 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ВСГО "Асоціація Аматорського Футболу України.», за яким було розраховано до сплати на рахунок потерпілого відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 29 945,49 грн., яка була перерахована позивачем, що підтверджується платіжним дорученням №3562рв від 13 травня 2016 року.

Додатково, позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 650,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №34рв від 09 березня 2016 року та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач ОСОБА_1 не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в сумі 29 945,49 грн. та витрат за послуги аварійного комісара у у сумі 650,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування.

В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1 600 гривень 00 копійок.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 82, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 280-284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МФО 322313, ідентифікаційний код 21647131, місцезнаходження: м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8) кошти в розмірі понесених витрат у сумі 29 945,49 грн., витрати за послуги аварійного комісара у сумі 650,00 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн., а всього 32 195 (тридцять дві тисячі сто дев"яносто п`ять) гривень 49 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дарницький районний суд м. Києва.

Повний текст рішення виготовлено 16.05.2018

Суддя: Комаревцева Л.В.