1Справа № 335/3696/18 2/335/1336/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Рибалко Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Мереуци М.А.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 24 червня 2017 року померла його тітка ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на усе належне їй майно, до складу якого входить ? частини квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала їй на підставі свідоцтва №1273 про право власності на житло від 30.10.2008р.

Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України на час її смерті є:

Її мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відмовилася від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

Її чоловік громадянин ОСОБА_6 Республіки Мавруліс Іліас, ІНФОРМАЦІЯ_2, який відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

Її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що прийняла спадщину на підставі заяви.

Спадкоємцем пятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України на час смерті ОСОБА_4 є її племінник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Інших спадкоємців не має.

Позивач фактично прийняв 1/3 спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідно до статті 1275 ЦК України, так як на його користь відмовилися від своєї частини спадщини спадкоємці першої черги ОСОБА_5 та Мавруліс Іліас.

22 березня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири № 72 в будинку номер 2, по вул. Камяногірській в м. Запоріжжі.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 № 32/02-31 від 28.03.2018 р. йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю у нього документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Посилаючись на те, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті тітки, і прийняв спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів не може оформити її в нотаріальному порядку, просив позов задовольнити.

Позивач у судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Від представника Запорізької міської ради надійшов відзив, у якому він просив в задоволенні позову відмовити, оскільки додані до позовної заяви документи не містять копію свідоцтва про смерть спадкодавця та відмову інших спадкоємців на користь позивача, що на думку представника відповідача унеможливлює визнання права власності за позивачем. Також у відзиві просили розгляд справи здійснювати у відсутності представника Запорізької міської ради.

Інші сторони, належно повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, відзиву не надали, з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності не зверталися.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

24 червня 2017 року померла громадянка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5.

ОСОБА_1 є племінником померлої ОСОБА_4, що підтверджується документами спадкової справи після смерті померлої ОСОБА_4, а саме: копіями свідоцтва про народження №308232, 475121, 067929 та копіями витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, що підтверджує зміну прізвищ.

Відповідно до яких ОСОБА_5 (до одруження ОСОБА_7) є матірю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (після одруження ОСОБА_1), а ОСОБА_1 є сином ОСОБА_8 (до одруження ОСОБА_7).

Згідно Свідоцтва про право власності на житло №1273, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацію Запорізької міської ради від 30.10.2008 року, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях: ОСОБА_4 1/2 частини, ОСОБА_2 1/2 частини.

Згідно з інформацією Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31.10.2018 року, право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, належить:

-1/2 частка власності - ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності 1273 від 30.10.2008 року Орджонікідзевська районна адміністрація Запорізької міської ради;

-1/2 частка власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності 1273 від 30.10.2008 року Орджонікідзевська районна адміністрація Запорізької міської ради.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, в тому числі на нерухоме майно, а саме 1/2 частки квартири за адресою Запоріжжя, АДРЕСА_3.

Спадкоємцями першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України на час її смерті є:

Її мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка відмовилася від прийняття спадщини за заявою про відмову від прийняття спадщини від 22.11.2017 р. за № 43 на користь ОСОБА_1, що міститься у копії спадкової справи.

Її чоловік громадянин ОСОБА_6 Республіки Мавруліс Іліас, ІНФОРМАЦІЯ_2, який відмовився від прийняття спадщини шляхом подання заяви про відмову від спадщини, яку зареєстровано 26.12.2017 р. у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 47 на користь ОСОБА_1, що міститься у копії спадкової справи.

Її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, що прийняла спадщину на підставі заяви, яку зареєстровано 04.12.2017 р. у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 44, що міститься у копії спадкової справи.

Частинами 2, 3 ст. 1275 ЦК України передбачено, що якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

Отже, у звязку з відмовою від спадщини спадкоємців першої черги ОСОБА_5 та Мавруліс Іліас на користь ОСОБА_1, позивач фактично прийняв 1/3 спадщини після смерті ОСОБА_4 відповідно до статті 1275 ЦК України.

Положення ч.ч.1-4 ст. 1268, ч.1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України вказують на те, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину шляхом подання відповідної заяви до нотаріальної контори за місцем її відкриття або шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

22.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки квартири № 72 в будинку номер 2, по вул. Камяногірській в м. Запоріжжі.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 № 32/02-31 від 28.03.2018 р. ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю у нього документів що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно.

За пунктами 4.15, 4.18, 4.20 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадок правовстановлюючих документів, нотаріус роз'яснює йому вирішення зазначеного питання в судовому порядку, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дослідженими під час розгляду справи доказами підтверджено, що вищезазначена квартира належала ОСОБА_4 і це майно входить до складу спадщини після її смерті, а тому в порядку спадкування повинно відійти спадкоємцям, в тому числі 1/3 частки майна позивачу, як спадкоємцю за законом, який прийняв спадщину після її смерті.

Враховуючи, що іншим способом, окрім судового порядку, він не може захистити своє спадкове майнове право, тому відповідно до ст. 16 ЦК України воно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на нерухомість в порядку спадкування за законом.

За змістом ст. 1265 ЦК України пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця, до шостого ступеня споріднення включно. Таким чином, право на спадкування по закону виникло у позивача, як племінника померлої.

Неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості здійснювати права власника та порушує ч.1ст. 317ЦК України, ч. ч. 1,2ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов'язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду.

З вимог ст. 16 ЦК України вбачається, що захист цивільних прав шляхом визнання права власності належить судам. Одним із способів захисту цивільних прав, згідно ч.2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність,а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після смерті померлої ОСОБА_4, яка померла 24.06.2017року.

Позивач не заявляв вимог про стягнення судового збору, тому на підставі ст. 13 ЦПК України, суд залишає витрати по сплаті судового збору за позивачем.

З врахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, Запорізької міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 24 червня 2017 року, на 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 Розділу ХШ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Н.І. Рибалко