Справа №265/1884/17
Провадження №2/265/68/18
07 травня 2018 року місто Маріуполь
Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Щербіна А.В.,
за участю секретаря судового засідання Себко Г.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою,
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 10.07.2014 року №6/40-4683, між Маріупольською міською радою та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки від 27.08.2014 року. Згідно з умовами вищевказаного договору, Маріупольська міська рада передала, а ОСОБА_2 прийняла у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0450 га. Договір укладено строком на 10 років (до 10.07.2024 року) з фіксованою платою за земельну ділянку в грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік.
Відповідно до п. 4.4. та п. 4.5 Договору оренди земельної ділянки орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя Орендар зобов'язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації. Згідно з п.4.11. Договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, Орендарі сплачують орендодавцеві пеню у розмірі 0,3 % від несплаченої суми за кожен день прострочення, доки суму простроченої орендної плати не буде повністю сплачено, але не більше ніж 120 % річної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу або на день його погашення, в залежності від того, яка з цих величин більше. Станом на 08.02.2017 року заборгованість з орендної плати за землю ОСОБА_2 перед місцевим бюджетом за період з 10.07.2014 року по 31.12.2016 року складає 10 914,33 гривень, в тому числі пеня 1 340,10 гривень. Просили стягнути вищевказану суму заборгованості, суму пені, нараховану за невнесення орендної плати у встановлені договором строки, а також судові витрати, пов'язані із зверненням до суду з зазначеним позовом.
20 жовтня 2017 року до суду надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої відповідачем по справі зазначено ОСОБА_1, який 27.04.2015 року уклав з ОСОБА_2 договір купівлі - продажу нерухомого майна, що складається з об'єкту незавершеного будівництва, шлакоблок літ. А -1, готовністю 22 % , за номером АДРЕСА_2. У зазначеному договору купівлі - продажу зазначено, що земельна ділянка знаходиться у платному користуванні продавця - ОСОБА_2 На підставі викладеного вважають, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність договору оренди землі та повинен був сплачувати орендну плату з моменту переходу права власності на нерухоме майно, а саме з квітня 2015 року. Пунктами 10, 11, 12, 47.3.4 рішення Маріупольської міської ради від 08.04.2016 року № 7/6-330 «Про передачу громадянам України у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, які знаходяться в їх власності в Приморському, Кальміуському, Лівобережному і Центральному районі міста» припинено право оренди земельною ділянки ОСОБА_2, розірвано договір оренди земельною ділянки від 27.08.2014 року укладений між ОСОБА_2 та Маріупольською міської радою, земельну ділянку передано у власність ОСОБА_1 Станом на 20.10.2017 року сума заборгованості ОСОБА_1 за орендну плату складає 3 712,42 грн. Вказане порушення вимог закону спричиняє шкоду інтересам Маріупольської територіальної громади, оскільки порушується порядок виконання державних та місцевих програм щодо раціонального використання земель, розвитку інфраструктури міста. А враховуючи, що бюджети місцевого самоврядування складають єдину бюджетну систему України, дії відповідача порушують такі її основні принципи, як повнота та ефективність та спричиняють шкоду також інтересам держави. На підставі викладеного просили суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 3 712,42 грн.
У відкрите судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення замовної кореспонденції за останнім відомим місцем проживання, а також через розміщення судової повістки на офіційному веб - сайті «Судова Влада», тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до рішення Маріупольської міської ради від 10.07.2014 року №6/40-4683 між Маріупольською міською радою та ОСОБА_2 було укладено договір оренди земельної ділянки від 27.08.2014 року. Згідно з умовами вищевказаного договору Маріупольська міська рада передала, а ОСОБА_2 прийняла у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, площею 0,0450 га, строком на 10 років з моменту державної реєстрації права оренди, з фіксованою платою у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік.
27.04.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу нерухомого майна, що складається з об'єкту незавершеного будівництва, шлакоблок, літ. А-1, готовністю 22 відсотка, за АДРЕСА_2 на земельні ділянці Маріупольської міської ради, площею 0,045 га, кадастровий номер НОМЕР_2.
Пунктами 10,11,12,47.3.4 рішення Маріупольської міської ради від 08.04.2016 року № 7/6-330 «Про передачу громадянам України у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд, які знаходяться в їх власності в Приморському, Кальміуському, Лівобережному і Центральному районі міста» припинено право оренди земельної ділянки площею 0,0450 га по АДРЕСА_2 ОСОБА_2, визнано таким, що втратило силу підпункт 1.1.6 пункту 1 рішення Маріупольської міської ради від 10.07.2014 року № 6/40 - 4683, розірвано договір оренди земельної ділянки від 27.08.204 року укладений між ОСОБА_2 та Маріупольською міською радою.
Передано у власність земельну ділянку площею 0,0450 га по АДРЕСА_2 громадянину ОСОБА_1
Сума орендної плати за користування земельною ділянкою вносилася ОСОБА_1 не в повному обсязі, у зв'язку з чим, утворилася заборгованість станом на 20.10.2017 року у розмірі 3 712,42 грн., що підтверджується наданим розрахунком.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 120 Земельного Кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Відповідно до ст.206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Згідно ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Плата за землю справляється у вигляді орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі.
Відповідно до ст. 14.1.136 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Суб'єктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі», орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки.
Відповідно до п.4.3. та п.4.9 Договору оренди землі, орендна плата за землю вноситься за базовий податковий (звітний) період щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Розмір орендної плати за земельну ділянку змінюється у разі індексації у встановленому законом порядку грошової оцінки. У разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, Орендар зобов'язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації.
Земельним Кодексом України, а саме статтею 96, встановлений обов'язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею.
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в пп. 9.3.1.4 - «Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати» та пп. 9.2.8 - «Орендар зобов'язаний відповідно до договору своєчасно вносити орендну плату».
У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Таким чином, судом було встановлено, що всупереч вищевказаних норм закону заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою станом на 20.10.2017 року складає 3 712,42 грн. залишається не погашеною відповідачем, а тому підлягає стягненню з останнього на користь позивача в повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
1.Позовні вимоги Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою - задовольнити.
3. Це рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
4. Це рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
5. Це рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
6. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.
Повне рішення складено 17 травня 2018 року.
Суддя А.В. Щербіна