справа № 361/5616/17
провадження № 2/361/461/18
19 березня 2018 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретарів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Державного підприємства Завод порошкової металургії про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
Позивач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити його позовні вимоги повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач ДП Завод порошкової металургії, будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилося, про причини неявки суд не повідомило, відзив (заперечення) на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавало.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Провівши заочний розгляд справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
У ч. ч. 1, 7 ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
За змістом ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Із трудової книжки позивача ОСОБА_4 вбачається, що з 02 жовтня 1987 року він працював у ДП Завод порошкової металургії на різних посадах, електромонтером з ремонту обладнання, апаратником конверсії.
Згідно із положеннями ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Наказом (розпорядженням) керівника ДП Завод порошкової металургії від 27 липня 2017 року № 16-К про припинення трудового договору (контракту) позивача ОСОБА_4, апаратника конверсії 6 розряду, звільнено з роботи у звязку з невиплатою заробітної плати на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 10 серпня 2017 року.
У ч. 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 20 постанови № 13 від 24 грудня 1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці розяснив, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
У разі непроведення розрахунку у звязку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу (абз. 2 п. 20 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України).
Виходячи з наведеного вище, враховуючи, що ДП Завод порошкової металургії у день звільнення ОСОБА_4 з роботи належні при звільненні суми заборгованості по заробітній платі за період з березня по серпень 2017 року не виплатило, належним чином розрахунок з ним не провело, суд вважає, що відповідач повинен виплатити позивачу середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні з наступного дня після звільнення по день ухвалення судом рішення у справі за період з 11 серпня 2017 року по 19 березня 2018 року.
Відповідно до довідки № 237 від 08 листопада 2017 року про заборгованість з виплати заробітної плати, виданої ДП Завод порошкової металургії, заробітна плата ОСОБА_4 за останні два повних місяці перед звільненням його з роботи за червень, липень 2017 року складала відповідно 4142,31 грн. та 4629,60 грн., всього 8771,91 грн.
У червні, липні 2017 року був 41 робочий день.
Враховуючи вимоги п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньоденна заробітна плата позивача ОСОБА_4 становить 213,95 грн. (8771,91 грн. / 41 роб. день).
За змістом абз. 5 п. 6 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
У ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Враховуючи ставки судового збору, визначені ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 141, 223, 259, 263 265, 280, 284 ЦПК України, суд
Сума заборгованості по заробітній платі та сума середнього заробітку за час затримки розрахунку судом визначені без утримання податків та інших обовязкових платежів.
Стягнути з Державного підприємства Завод порошкової металургії на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивачем апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.
Суддя Дутчак І. М.