Ухвала

14 травня 2018 року

м. Київ

справа № 442/59/14-ц

провадження № 61-23526ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа − орган опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Подана 27 квітня 2018 року касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня

2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки її подано з порушенням вимог пунктів 1, 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України.

Пунктами 1, 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір». У клопотанні заявник посилається на те, що є пенсіонером, розмір виплаченої пенсії за місяць становить 1 611,00 грн, інших доходів не має, на утриманні ОСОБА_1 знаходиться неповнолітній син.

Частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Оскільки вказані заявником обставини не свідчать про її майновий стан та відсутність можливості сплатити судовий збір у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із доданих до касаційної скарги оскаржуваних рішень вбачається, що

ОСОБА_1звернулася до суду першої інстанції у 2014 року з позовними вимогами про позбавлення батьківських прав. Тобто заявлено одну вимогу немайнового характеру.

Підпунктом другим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на момент звернення до суду першої інстанції) визначено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» у 2014 році встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218,00 грн.

Враховуючи викладене, за подання позовної заяви повинно бути сплачено 243,60 грн судового збору. Заявник за подання касаційної скарги має сплатити 487,20 грн (243,60 грн х 200 %) судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Враховуючи викладене, заявнику необхідно надати суду копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи та документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 487,20 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 04 червня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило