Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/2280/18
У Х В А Л А

іменем України

21 серпня 2018 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду № 2 у м. Коростені Житомирської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2, -

встановив:

25 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати дії старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 протиправними щодо відмови в нарахуванні та стягненні з боржника аліментів на підставі рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року в справі № 279/1839/17 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку по виконавчому провадженню № 54727126 та зобов'язати державного виконавця проводити нарахування та стягнення з боржника аліменти у зазначеному розмірі.

В обґрунтування скарги зазначила, що з 08 липня 2017 року внесено зміни до статті 182 Сімейного кодексу України, якою визначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ОСОБА_1 звернулась до Коростенського міськрайонного відділу ДВС із заявою про перерахунок аліментів, в чому їй було відмовлено.

В судове засіданні заявник ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, проте подала до суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, а розгляд справи просила провести без її участі.

Представник Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в судове засідання не з'явився, повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, суд про причини неявки не повідомив.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ст.247 ч.2 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що скаргу може бути подано до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

За приписами ст.451 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Коростенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області перебуває виконавче провадження №54727126 з приводу виконання виконавчого листа № 279/1839/17 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 54727126 прийнята 19 вересня 2017 року старшим державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_6

З копії листа Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Житомирської області № 7.24-27/11062 від 26 квітня 2017 року вбачається, що у задоволенні вимоги ОСОБА_1 у зміні розміру мінімуму стягуваних аліментів з 30 відсотків на 50 відсотків відмовлено.

На переконання скаржника, після набрання чинності Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", яким, зокрема, внесено зміни до статті 182 Сімейного кодексу України щодо розміру аліментів, державний виконавець зобов'язаний нараховувати розмір аліментів з урахуванням згаданих змін у законодавстві.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII внесено зміни до статті 182 Сімейного кодексу України, частину другу якої викладено у новій редакції. Згідно із запровадженим правилом розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Внесення змін до чинного законодавства щодо визначення мінімального розміру стягуваних на одну дитину аліментів не є підставою для зміни розміру аліментів, призначених (стягнутих) на підставі рішень судів, постановлених до набрання цими змінами чинності.

За загальним правилом частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України, в разі відсутності домовленості між батькам щодо утримання дитини, аліменти підлягають стягненню на підставі рішення суду.

Відповідно до частини третьої наведеної статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Тобто розмір аліментів, визначених та стягнутих на підставі рішення суду, може бути змінений виключно на підставі іншого рішення суду. Саме така правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 12 липня 2018 року в справі № 2-1024/2010.

Це відповідає змісту статті 192 Сімейного кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 71 Закону України "Про виконавче провадження" чітко визначено повноваження державного виконавця в порядку стягнення аліментів, якою, зокрема, не надано повноважень щодо зміни розміру аліментів, стягуваних на підставі рішення суду.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Таким чином, підставою для здійснення виконавчого провадження щодо стягнення аліментів, здійснюваного виконавцем, може бути виключно виконавчий лист, виданий на підставі певного рішення суду, постановленого у цивільній справі про стягнення аліментів.

З аналізу вказаних норм права виключається можливість будь-якої зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду, на підставі постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження.

Отже, оскільки державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження №54727126 з приводу виконання виконавчого листа № 279/1839/17, діяв у межах та у спосіб, визначений Законом, правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 260, 447, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Житомирській області ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У відповідності до пп. 15.5) пп.15 п.1 розділу ХШ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області ОСОБА_7