19.11.2018 Справа № 754/6622/18
Справа пр. №2/756/5219/18
ун. №754/6622/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2018 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Андрейчука Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Приходько І.А.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, -
У травні 2018 року позивач - приватне акціонерне товариство страхова компанія "Галицька" (далі - ПрАТ СК "Галицька") звернулося в порядку цивільного судочинства до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 червня 2018 року цивільну справу за позовом ПрАТ СК "Галицька" до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, передано на розгляд Оболонському районному суду м. Києва.
30 серпня 2018 року указана справа надійшла до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 30 серпня 2018 року цивільну справу позовну заяву ПрАТ СК "Галицька" було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 14 червня 2017 року на вул. Маршала Тимошенка, 21 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Focus, д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Subaru Forester, д.р.н. НОМЕР_2, яким керував відповідач ОСОБА_1 Пригода трапилась у зв'язку з порушенням Правил дорожнього руху відповідачем у справі.
Представник позивача в судове засідання не з'явилася, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судові засідання, призначені на 11 год 00 хв 11 жовтня 2018 року та 12 год 45 хв 19 листопада 2018 року, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
14 червня 2017 року на вул. Маршала Тимошенка, 21 в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Focus, д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Subaru Forester, д.р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1 (а. с. 20).
Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124 КУпАП (а. с. 19).
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 14 червня 2017 року за участю автомобілів Ford Focus, д.р.н. НОМЕР_1, та Subaru Forester, д.р.н. НОМЕР_2, є ОСОБА_1
За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
П. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.
За приписами ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Цивільна відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля Subaru Forester, д.р.н. НОМЕР_2, була застрахована ПрАТ СК "Галицька" згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 25 жовтня 2016 року №АК/1589828. Цей договір був укладений шляхом видачі страхувальнику страхового поліса. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складав 100000,00 грн, франшиза за договором - 0 грн (а. с. 7).
Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
З наведеного вбачається, що обов'язок сплатити потерпілому страхове відшкодування в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на ПрАТ СК "Галицька".
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов: 1) право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов'язання перед потерпілим; 2) регрес застосовується після припинення зобов'язання з відшкодування шкоди.
Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред'явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності.
За приписами пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, зокрема, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.
Право подати регресний позов до самого страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, виникає у страховика лише з припиненням основного деліктного зобов'язання за фактом здійснення ним виплати страхового відшкодування на користь сторони потерпілого - кредитора в деліктному зобов'язанні.
Оскільки водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, самовільно залишив місце пригоди, що підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2017 року (а. с. 19), ПрАТ СК "Галицька" сплатило потерпілому страхове відшкодування, цей страховик отримав право регресної вимоги до відповідача у межах сплаченої суми страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1762,00 грн.
З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 15, 16, 1166, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 6, 12, 22, 33, 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
Позов приватного акціонерного товариства страхова компанія "Галицька" до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук