Справа № 426/7685/18
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2018 року , Сватівський районний суд

Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

З участю секретаря судового засідання Фурсової Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні зала суду міста Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності у цивільній справі №426/7685/

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на обєкт нерухомого майна нежитлові будівлі та споруди, що складаються з: не житлова адмін будівля літера А-1 загальною площею 282,9 мІ, не житлова будівля літера Б загальною площею 683,5 мІ, сарай літера П загальною площею 87,3 мІ, гараж літера Р-1 загальною площею 106,4 мІ, убиральня літера В загальною площею 2,1 мІ, склад літера Е загальною площею507,5 мІ, гараж літера З загальною площею 87,8 мІ, навіс літера И загальною площею 69,0 мІ, навіс літера Д загальною площею 15,4 мІ, 123 огорожа, гараж літера К загальною площею 63,8 мІ, гараж літера Л загальною площею 238,7 мІ, сарай літера Н загальною площею 57,2 мІ, пекарня літера Р загальною площею 120,0 мІ, 4 колодязь, за адресою: 92600, Луганська область, м. Сватове, вул. Кударя, буд. 149.

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 19 квітня 2016 року ним було укладено договір позики №1, відповідно до якого ним була надана ОСОБА_5 позика в сумі 300000 грн. для здійснення останнім будівництва нежитлових приміщень у м. Сватове по вул. Кударя буд. 149. Факт отримання грошей підтверджується відміткою та підписом ОСОБА_5 на останній сторінці договору. Відповідно до п. 2.2. Договору позика надавалася на строк до 19.04.2017 року, після чого ОСОБА_5 зобовязаний був повернути кошти. У встановлений термін ОСОБА_5 кошти не повернув. 1.12.2017 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір новації б/н, відповідно до якого сторони дійшли до згоди про повне припинення грошового зобовязання ОСОБА_6 перед ним в частині повернення отриманим ним коштів в розмірі 300000 грн. шляхом заміни цього договірного зобовязання, а саме за новим зобовязаннями ОСОБА_6 передає йому належні ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно. Також відповідно до умов договору новації вони дійшли згоди, що в день підписання договору виникає беззаперечне зобовязання ОСОБА_5 з передачі у власність позивачу нерухомого майна. 1.12.2017 року ОСОБА_5 передав у власність позивачу нерухоме майно, про що було складено відповідний акт. Крім того ОСОБА_5 зобовязаний був негайно з моменту підписання договору новації, звільнити нерухоме майно від належних йому речей, передати позивачу технічну документацію. Але свої зобовязання він не виконав. 27.12.2017 року ОСОБА_5 помер. Позивач вважає, що його право має бути захищене шляхом визнання за ним права власності на це нерухоме майно.

Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений був належним чином, але звернувся до суду з заявою про розгляду справи без його участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідачі також в судове засідання не зявилися, повідомлені були належним чином, але звернулися до суду з заявою про розгляду справи без їх участі, позов визнали повністю.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників на підставі наявних у справі матеріалів.

У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом зясовано, що 19 квітня 2016 року між позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір позики №1, відповідно до якого позикодавець передає у власність позичальника грошові кошти в сумі 300000 грн. для здійснення останнім будівництва нежитлових приміщень у м. Сватове по вул. Кударя буд. 149. Факт отримання грошей ОСОБА_5 підтверджено відміткою та підписом ОСОБА_5 на останній сторінці договору. (а.с. 19-20).

Відповідно до п. 2.2. Договору позика надавалася на строк до 19.04.2017 року, після чого ОСОБА_5 зобовязаний був повернути кошти. У встановлений термін ОСОБА_5 кошти не повернув.

1.12.2017 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір новації б/н, відповідно до якого сторони дійшли до згоди про повне припинення грошового зобовязання ОСОБА_6 перед ОСОБА_4 в частині повернення отриманим ним коштів в розмірі 300000 грн. шляхом заміни цього договірного зобовязання, а саме за новим зобовязаннями ОСОБА_5 передає ОСОБА_4 належні ОСОБА_5 права власності на нерухоме майно. Також відповідно до умов договору новації вони дійшли згоди, що в день підписання договору виникає беззаперечне зобовязання ОСОБА_5 з передачі у власність позивачу нерухомого майна (а.с. 21-22).

1.12.2017 року ОСОБА_5 передав у власність ОСОБА_4 нерухоме майно, про що було складено відповідний акт (а.с. 23).

27.12.2017 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 15).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 21 лютого 2008 року ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_5 купив приміщення адміністративної будівлі з підсобними побудовами за №149 по вул. Кударя у м. Сватове Луганської області (а.с. 7-8).

Відповідно до ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17855395 власником приміщення адміністративної будівлі з підсобними побудовами, розташованої за адресою Луганська область, м. Сватове, вул. Кударя буд. 149 є ОСОБА_5 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, що передбачено ст. 1218 ЦК України.

Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3, які є відповідачами у справі, подано заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини (а.с. 12-14).

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 по договору новації від 1.12.2017 року набув статусу кредитора померлого 27.12.2017 року ОСОБА_5

Норми ч. 1 ст. 1281 ЦК України передбачають обовязок спадкоємців повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Відповідно до ч.2 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця повинен протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, предявити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від строку вимоги.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобовязаний задовольнити вимоги кредитора особисто у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Позивачем ОСОБА_4, як кредитором померлого ОСОБА_5, були предявлені свої вимоги, що витікають з договору новації від 1.12.2017 року до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які є спадкоємцями померлого боржника. Але вимоги позивача не виконані, право власності на майно не визнане, технічна документація не надана.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Усім субєктам права власності гарантоване право захисту. Власник, який має підстави вважати, що його право порушено іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про захист відповідного субєктивного майнового права.

Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності, що передбачено ч. 1 ст. 386 ЦК України.

В даному випадку суд вважає, що не визнане та оспорюване відповідачами право власності позивача на нежитлові будівлі та споруди за адресою Луганська область, м. Сватове, вул. Кударя буд. 149 підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на це майно.

Викладені обставини дають підстави суду для висновку, що визнання права власності на нерухоме майно не порушує невизнані чи оспорювані права, свободи та інтереси інших осіб, що є підставою для задоволення позову.

На підставі викладеного,

керуючись ст. ст. 316, 321, 328, 392,1216,

1218, 1222, 1268, 1269 ЦК України;

ст. ст. 89, 223, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 ( реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_1) право власності на обєкт нерухомого майна нежитлові будівлі та споруди, що складаються з: не житлова адмін будівля літера А-1 загальною площею 282,9 мІ, не житлова будівля літера Б загальною площею 683,5 мІ, сарай літера П загальною площею 87,3 мІ, гараж літера Р-1 загальною площею 106,4 мІ, убиральня літера В загальною площею 2,1 мІ, склад літера Е загальною площею507,5 мІ, гараж літера З загальною площею 87,8 мІ, навіс літера И загальною площею 69,0 мІ, навіс літера Д загальною площею 15,4 мІ, 123 огорожа, гараж літера К загальною площею 63,8 мІ, гараж літера Л загальною площею 238,7 мІ, сарай літера Н загальною площею 57,2 мІ, пекарня літера Р загальною площею 120,0 мІ, 4 колодязь, за адресою: 92600, Луганська область, м. Сватове, вул. Кударя, буд. 149.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Луганської області або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду ОСОБА_8