Провадження № 2/331/26/2018
Справа № 331/7212/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2018 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

за участю представників

відповідачів : ОСОБА_1, ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ( зареєстроване місце проживання : Запорізька обл.., Запорізький район, с. Веселе, вул.. Центральна, 98 ; фактичне місце проживання : Дніпропетровська обл.., Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул.. Полтавська, 45) до прокуратури Запорізької області ( місцезнаходження : 69057, м. Запоріжжя, вул.. Матросова, 29а), Управління Служби Безпеки України в Запорізькій області ( місцезнаходження : 69002, м. Запоріжжя, вул.. Олександрівська, 62), третя особа Державна казначейська служба України ( місцезнаходження : 01601, м. Київ, вул.. Бастіонна, 6), про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання та досудового слідства,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4Ш.М.І. звернувся до суду з позовом до прокуратури Запорізької області, Управління Служби Безпеки України в Запорізькій області ( далі УСБУ в Запорізькій області), третя особа Державна казначейська служба України, який в подальшому у січні 2017 року уточнив ( т.1, а.с.158161), та остаточно просив суд стягнути за рахунок Державного бюджету України на свою користь моральну шкоду у розмірі 100 000, 00 гривень.

Позовну вимогу мотивував тим, що в провадженні ОВС СВ УСБУ в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження № 0000102 від 5.08.2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332, ч.1 ст. 364 КК України.

З фабули кримінальних правопорушень вбачається, що 22.08.2015 року невстановлені службові особи Ленінського РВ у м. Запоріжжя УДМС України в Запорізькій області, незаконно оформили та видали іноземцям паспорти громадянина України, нібито в обмін на зіпсовані паспорти. У подальшому іноземці зверталися з вказаними паспортами до ГУ ДМС України в Дніпропетровській області з метою отримання відповідних паспортів для виїзду за кордон, з метою їх подальшого використання для незаконного переправлення через державний кордон України. До організації незаконного переправлення вказаних іноземців через державний кордон України безпосередньо причетний заявник, громадянин ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_6.

22.12.2015 року в рамках вказаного кримінального провадження за клопотаннями слідчого Скрипки О.В., в провадженні якого знаходиться провадження, слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надані дозволи на проведення обшуків за місцем знаходження ТОВ «ДУБАЙ ДІДЖИТАЛЗ» ( м. Дніпропетровськ, пр.. Гагаріна, 115, оф.24), « Міжнародне агентство «Баракат» (м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 115, оф.47), ТОВ « ОСОБА_9 І ПАРТНЕРИ» ( м. Дніпропетровськ, пр.Гагаріна,115 , оф. 23-А), ТОВ « НЬЮТРЕЙДТЕХНОЛОЖЖІ» та кафе «Сезам» (м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна,165).

Під час проведення обшуків у заявника було вилучено компютерну техніку та документацію, що унеможливило подальше ведення господарської діяльності очолюваних ним підприємств.

10.02.2016 року постановою прокуратури Запорізької області з матеріалів кримінального провадження № 0000102 від 5.08.2015 року були виділені матеріали в нове кримінальне провадження № 0000009 від 10.02.2016 року стосовно заявника.

15.02.2016 року слідчий Скрипка О.В. направив йому повідомлення про підозру на електронну скриньку.

16.02.2016 року слідчий Скрипка О.В. звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на його затримання з метою приводу до суду для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 16.02.2016 року клопотання задоволено, яку слідчий Скрипка О.В. в супроводі співробітників СБУ В Запорізькій області і понятих з м. Запоріжжя приїхав виконувати в неробочий час, 19.50 годин, до м. Дніпропетровська і затримав заявника в приміщенні готелю, де він знаходився після лікування в медичній установі.

17.02.2016 року слідчий Скрипка О.В. вручив йому узгоджене з прокуратурою Запорізької області клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно заявника у вигляді тримання під вартою від 16.02.2026 року з додатками. Під час затримання заявника, у нього згідно з протоколом затримання вилучено майно, а саме : мобільні телефони «IРhоnе» ( імеі 72068) ; « Nокіа» ( імеі :69644) ; « Nокіа» ( імеі :32174); USB накопичувач інформації «Тоshіба».

Ухвалою слідчого судді від 19.02.2016 року заявнику було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з встановленою сумою застави в розмірі 964 600, 00 грн.

У зв»язку із внесенням застави, ОСОБА_4Ш.М.І. 22.02.2026 року було звільнено з-під варти.

18.02.2016 року вищезазначене кримінальне провадження передано до слідчого відділу УСБУ у Дніпропетровській області та 11.03.2016 року воно прийнято до провадження.

За результатами досудового розслідування, постановою прокуратури Дніпропетровської області від 7.06.2016 року кримінальне провадження № 0000009 від 10.02.2016 року відносно ОСОБА_4Ш.М.І. закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 УПК України.

Ухвалою слідчого судді від 29.06.20216 року заставу у розмірі 964 600, 00 грн. повернуто заставодавцю ОСОБА_4

17.08.2016 року матеріали кримінального провадження за №0000009 прокуратурою Дніпропетровської області направлено до прокуратури Запорізької області.

20.01.2016 року заявник звернувся до УСБУ в Запорізької області про повернення йому раніше вилучених комп»ютерної техніки, носіїв електронної інформації та мобільного телефону.

22.01.2016 року йому було повернута частина вилучених речей. Інша частина речей не повернута до теперішнього часу.

Заявник вважає, що відносно нього працівниками УСБУ в Запорізькій області та прокуратури Запорізької області були вчинені незаконні дії , які виразилися у : незаконній реєстрації кримінального провадження, в рамках якого він перебував від слідством 3 місяці 28 днів ; застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою тривалістю 7 днів, а потім домашнього арешту ; тимчасовому вилученні під час проведення обшуків майна, з подальшим його арештом, яке повернуто частково.

Такі незаконні дії призвели до руйнації його нормальних життєвих зв»язків, позбавлення нормального спілкування з родиною, друзями, стосунків з оточуючими людьми, можливості займатися підприємницькою діяльністю, було завдано непоправної шкоди діловій репутації. Сім»я позивача у вищенаведений період часу перебувала у стресовому стані.

Цим заявнику відповідачами спричинена моральна шкода, право на відшкодування якої передбачено Конституцією України.

Розмір моральної шкоди, завданої позивачу та його родині незаконним притягнення до кримінальної відповідальності, незаконним затриманням, взяттям під варту та триманням під вартою, заявник оцінює в 100 000, 00 грн.

Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на ч.ч.1, 2 ст. 1176 ЦК України, п.1 ч.1 ст.1, п.2 ст.2, п.1,2,3,5 ст.3, ст.4, ч.2,3 ст.13 Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органі досудового розслідування, прокуратури і суду».

14.11.2016 року від відповідача по справі УСБУ в Запорізькій області до суду надійшли письмові заперечення проти позову.

Заперечення мотивовані тим, що у провадженні СВ УСБУ в Запорізькій області знаходились матеріали кримінального провадження № 0000102 від 5.08.2015 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.332,ч.1ст.364 КК України.

10.02.2016 року з кримінального провадження № 0000102 від 5.08.2015 року виділені матеріали відносно групи невстановлених слідством осіб, які разом зі службовими особами та співробітниками Управління Державної міграційної служби Запорізької, Дніпропетровської та інших областей, організовували та незаконно переправляли іноземних громадян з мусульманських країн через державний кордон України до країн Європи, шляхом незаконного оформлення та видачі їм завідомо підроблених паспортів громадян України на ім.»я неіснуючих осіб, а також відповідних паспортів для виїзду за кордон, тобто за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України. Зазначене кримінальне провадження зареєстровано 10.02.2016 року у ЄРДР за номером 0000009.

15.02.2016 року з урахуванням сукупності зібраних у кримінальному провадженні № 0000009 доказів, складено повідомлення про підозру ОСОБА_4Ш.М.І. у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України. Обгрунтованість підозри ОСОБА_4Ш.М.І. підтверджувалася сукупністю чисельних документів, що містилися у кримінальному провадженні.

Стосовно тверджень позивача про те, що він та його захисник не були сповіщені про наміри слідчого повідомити про підозру ОСОБА_4Ш.М.І., направлення слідчим вказаного повідомлення про підозру електронною поштою, відповідач послався на положення ст. 278 КПК України, яка спростовує позицію позивача щодо незаконних дій слідчого в цій частині. Крім того, зазначає, що КПК України не містить норм, що регулюють завчасне повідомлення особи чи її захисника про вручення повідомлення про підозру.

Стосовно тверджень позивача про те, що виконання ухвали слідчого судді про надання дозволу на затримання заявника, яку слідчий Скрипка О.В. прибув виконувати у неробочий час, відповідач послався на положення ч.4 ст.223 ЦПК України, яка спростовує позицію позивача щодо незаконних дій слідчого в цій частині.

Додатково зазначив, що станом на 15.02.2016 року СВ УСБУ в Запорізькій області було отримано листа з ГВ БКОЗ УСБУ за № 59/3/3-247нт про те, що за наявною інформацією ОСОБА_4Ш.М.І. підшукує лікарів для імітації захворювання з метою уникнення явок до правоохоронних органів, а також планує найближчим часом виліт до Республіки ОСОБА_7, для чого в УДМС в Запорізькій області виготовив на своє ім.»я документ особи без громадянства для виїзду за кордон.

Об 19.50 годин ОСОБА_4Ш.М.І. був затриманий у м. Дніпропетровськ, про що одразу повідомлено його захисника ОСОБА_10,який особисто прибув до затриманого в готель « Аксельхофф».Протокол про затримання складено безпосередньо в органі досудового слідства в м. Запоріжжі, за участю іншого захисника ОСОБА_4Ш.М.І. ОСОБА_11При цьому, ані від підозрюваного, ані від його захисників скарг про порядок та факт затримання не надходило, що засвідчено у протоколі затримання.

Стосовно тверджень позивача про проведення обшуків в рамках незаконно порушеного кримінального провадження, утримання майна, що, в тому числі перешкоджало веденню підприємницької діяльності, незаконного неповернення тимчасово вилученого майна, відповідач послався на такі обставини.

24.12.2015 року на підставі ухвал слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_4Ш.М.І. та в офісних приміщеннях його підприємств було вилучено комп»ютерну техніку, носії електронної інформації та копії документів іноземних громадян, яким виготовлялись підроблені документи громадян України. Більшість із вилученої техніки та документів після їх огляду визнана речовими доказами, а частина повернута ОСОБА_4Ш.М.І. у присутності його захисника.

Вказані обставини спростовують позицію позивача в цій частині.

Ухвалою слідчого судді від 19.02.2016 року до підозрюваного ОСОБА_4Ш.М.І. було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з одночасним визначенням розміру застави. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 3.03.2016 року ухвалу слідчого судді від 19.02.2016 року залишено без змін та зазначено, що повідомлення про підозру є обґрунтованим, а затримання ОСОБА_4Ш.М.І. та обрання відносно нього запобіжного заходу є законним.

Також в запереченнях зазначено, що за заявою позивача щодо його незаконного затримання слідчим УСБУ в Запорізькій області Скрипкою О.В. 15.03.2016 року до ЄРДР за № 0000056 військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України були внесені відповідні відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

30.08.2016 року прокуратурою Запорізької області кримінальне провадження № 0000056 від 15.03.2016 року закрито у зв»язку з відсутністю складу злочину в діях працівників СБУ в Запорізькій області, які здійснювали досудове розслідування у кримінальних провадженнях : № 0000102 від 5.08.2015 року, № 0000009 від 10.02.2016 року.

Таким чином, вищезазначені дії слідчого не підпадають під положення п.1 ч.1 Закону України Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органі досудового розслідування, прокуратури і суду», на які посилається позивач як на підставу, яке надає йому право на отримання моральної шкоди.

Заперечення відповідач базує на положеннях ст.. 124 Конституції України, ч.1 ст.135, ч.4 ст. 23 КПК України , ст. 4 Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органі досудового розслідування, прокуратури і суду», постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 р. « Про незалежність судової влади», п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди.

11.11.2016 року від відповідача по справі прокуратури Запорізької області надійшли письмові заперечення на позов ( т.1, а.с.104-108).

Заперечення містять підтвердження фактів та обставин, викладених у запереченнях представника СБУ в Запорізькій області, у зв»язку з чим представник прокуратури Запорізької області, не погоджується із позовними вимогами.

Додатково в запереченнях містяться посилання на постанову першого заступника Генерального прокурора України від 18.02.2016 року , якою досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000102 доручено СВ УСБУ у Дніпропетровській області. Та постанову прокурора Дніпропетровської області від 7.06.2016 року, якою вказане кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.332 КК України відносно ОСОБА_4Ш.М.І. закрито на підставі п.3ч.1ст.284 КПК України у зв»язку з тим, що не встановлено достатніх доказів для доведення винуватості останнього в суді і вичерпані всі можливості їх отримати.

Надалі, відповідач зазначає, що ОСОБА_4Ш.М.І. перебував під кримінальним переслідуванням 3 місяці 23 дні, з урахуванням чого мінімальний розмір відшкодування шкоди на користь останнього, який гарантовано державою становить 5 436,72 грн., що є значно меншим, ніж просить відшкодувати позивач( 100 000, 00 грн.).

Так, при визначенні розміру моральної шкоди суд повинен визначити розмір шкоди згідно ч.1 ст. 13 Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органі досудового розслідування, прокуратури і суду» ( у даному випадку 5 436,72 грн.), а якщо є підстави для стягнення шкоди у більшому розмірі ( у даному випадку 100 000, 00 грн.), суд повинен обґрунтувати такий розмір шкоди відповідними мотивами та обставинами, з обов»язковим виконанням наведеної норми права. Зазначене стосується і позивача, який повинен довести розмір завданої моральної шкоди належними та допустимими доказами, а не припущеннями.

Стосовно тверджень позивача про те, що внаслідок проведення обшуків за місцем його мешкання та за адресами розташування підприємств, які належать позивачу, він та члени його сім»ї пережили справжній жах, також завдано шкоду його діловій репутації, відповідач зазначив, що вказані слідчі дії проведеного у рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000102 на підставі ухвал слідчого судді, які незаконними не визнавались.

В рамках кримінального провадження № 0000009 від 10.02.2016 року було проведено лише особистий обшук підозрюваного після його затримання та доставляння до СВ УСБУ у присутності захисника і понятих.

Стосовно доводів позивача щодо проведення обшуків за місцем його фактичного проживання на підставі ухвали слідчого судді від 16.02.2016 року зазначив, що цей обшук було санкціоновано слідчим суддею в рамках кримінального провадження № 0000009. Разом з цим, постановою Генеральної прокуратури України від 18.02.2016 року змінено підсудність вказаного кримінального провадження, яка визначена за УСБУ в Дніпропетровській області. Враховуючи викладене, слідчі СБУ в Запорізькій області, не маючи повноважень на здійснення слідчих дій, обшук на підставі вищезазначеної ухвали слідчого судді не проводили.

Отже, позивачем не надано суду належних обґрунтувань заявленого ним розміру моральної шкоди.

Окрім того, як на думку відповідача, з огляду на положення ст. 1176 ЦПК України позивачем не вірно обраний спосіб захисту порушеного права, оскільки ані прокуратура Запорізької області, ані УСБУ в Запорізькій області не є органами, які здійснюють відповідні функції держави у цих правовідносинах. Звертає відповідач увагу і на ту обставину, що позивач просить суд зобов»язати Державну казначейську службу України здійснити відповідні виплати, однак надає цьому органу статус третьої особи, яка не може бути зобов»язана вчинити певні дії на виконання рішення суду.

7.08.2017 року від відповідача прокуратури Запорізької області до суду надійшли додаткові заперечення ( т.1, а.с.207-209), які містять посилання на нові обставини, виходячи з яких, позов, як на думку відповідача, не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Так, позовні вимоги обґрунтовані незаконним притягненням позивача до кримінальної відповідальності за ч.2ст.332 КК України у кримінальному провадженні № 0000009.

Як зазначалось вище, постановою прокурора прокуратури Дніпропетровської області від 7.06.2016 року кримінальне провадження № 0000009 відносно ОСОБА_4Ш.М.І. було закрито на підставі п.3 ч.1ст. 284 КПК України. Після чого, матеріали цього кримінального провадження біли направлені до СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за підслідністю.

Постановою прокурора від 18.11.2016 року кримінальне провадження № 0000009 об»єднано із матеріалами кримінального провадження № 0000007 від 10.02.2016 року за ч.2ст.28,ч.1ст.366,ч.1 ст.358, ч.2ст.332 КК України за фактом організації незаконного переправлення через державний кордон України іноземних громадян із числа громадян мусульманських країн, шляхом виготовлення їм завідомо підроблених паспортів громадян України.

Постановою першого заступника прокурора області від 20.01.2017 року підслідність кримінального провадження № 0000007 визначена за СВ прокуратури Запорізької області. Рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4Ш.М.І. постановою заступника прокурора області від 15.02.2017 року скасовано, досудове розслідування відновлено.

З огляду на відсутність факту незаконного притягнення позивача до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 332 КК України, не вбачається підстав для задоволення позову про відшкодування моральної шкоди.

18.11.16 року від представника третьої особи до суду надійшли письмові заперечення (т.1, а.с.80-82), які мотивовані тим, що позивачем не надано доказів заподіяння йому страждань, застосування до нього фізичного або психічного впливу працівниками правоохоронних органів.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України « Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства та інших законодавчих актів» № 2147 VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувався за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 018 року справу призначено у підготовче судове засідання ( т.2, а.с.10-11).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2018 року підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті ( т.2, а.с.30-31).

Представник позивача ОСОБА_12 в судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання ним особисто в суді 19 березня 2018 року повістки в судове засідання, призначене на 7 травня 2018 року 10.00 годин ( т.2, а.с.36).

Причина неявки суду не відома, будь-яких заяв, клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від сторони позивача до суду не надходило.

Суд, з урахуванням думок представників відповідача, третьої особи, які наполягали на розгляді справи за відсутності сторони позивача, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи ; з огляду на загальний строк знаходження справи в провадженні суду ; керуючись положеннями ч.1, п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності представника позивача.

Представники відповідачів, кожен в окремості, в суді проти позову заперечують з тих підстав, що постанова про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4Ш.М.І. скасована, а отже всі слідчі дії, які вчинялися слідчим УСБУ в Запорізькій області , процесуальним прокурором в рамках кримінального провадження № 0000009 від 10.02.2016 року були законними, про що відповідачами надані суду належні та допустимі докази. При ухваленні судового рішення просять суд врахувати обставини їх позицій та правове обґрунтування, викладені у наявних в матеріалах справи, письмових запереченнях проти позову. На підставі викладеного, просять в задоволенні позовної вимоги відмовити.

Представник третьої особи в суді проти позову заперечує, просить у його задоволенні відмовити з підстав, викладених представниками відповідачів, та що містяться у наявних в матеріалах справи письмових запереченнях Державної казначейської служби України.

Суд, оголосивши стислий зміст позовної заяви у відповідності до вимог ч.7 ст. 223 ЦПК України, заслухавши вступні слова представників відповідачів, третьої особи, з»ясувавши обставини справи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в провадженні СВ УСБУ в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 0000102, відомості у якому 5 серпня 2015 року внесено до ЄРДР за ч.1 ст.364,ч.2ст.332 КК України. В рамках зазначеного кримінального провадження, зокрема встановлено, що протягом 2011-2015 років на території Запорізької, Дніпропетровської та інших областей діє група невстановлених слідством осіб, до яких за сукупності зібраних доказів причетні мешканець міста Запоріжжя ОСОБА_13 та мешканець міста Дніпропетровськ ОСОБА_4Ш.М.І., які разом зі службовими особами та співробітниками Управління Державної міграційної служби Запорізької, Дніпропетровської та інших областей, організовували та незаконно переправляли іноземних громадян з мусульманських країн через державний кордон України до країн Європи, шляхом незаконного оформлення та видачі їм завідомо підроблених паспортів громадян України на ім.»я неіснуючих осіб, а також відповідних паспортів для виїзду за кордон.

В рамках кримінального провадження № 0000102 від 5.08.2015 року на підставі ухвал слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року ( № 1-кс/331/3330/15 ; № 1-кс/331/3329/15; № 1-кс/331/3326/15; № 1-кс/331/3327/15; № 1-кс/331/3325/15; 1-кс/3328/15 ) надані дозволи на проведення обшуків : за місцем фактичного проживання ОСОБА_4Ш.М.І. за адресою : Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт Ювілейне, вул. Полтавська, 45 ( т.1, а.с.130) ; за місцем знаходження ТОВ « НЬЮТРЕЙДЕХНОЛОДЖІ» та кафе «Сезам» за адресою : м. Дніпропетровськ, пр.Гагаріна, 165 ( т.1, а.с.131); за місцем знаходження ТОВ «ДУБАЙ ДІДЖИТАЛЗ» за адресою : м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 115, оф.24 ( т.1, а.с.133) ; за місцем знаходження ТОВ « Міжнародне агентство «Баракат» за адресою : м. Дніпропетровськ, пр.. Гагаріна, буд. 115 оф.47 ( т.1, а.с.134) ; в автомобілі ОСОБА_4Ш.М.І. марки «Реugеоt 508», д.н. НОМЕР_1 ( т.1, а.с.136); за місцем знаходження ТОВ « ОСОБА_9 І ПАРТНЕРИ» за адресою : м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 115 оф.23-А ( т.1, а.с.137).

За результатами проведених 24 грудня 2015 року обшуків за місцезнаходженням ТОВ «ДУБАЙ ДІДЖИТАЛЗ» та ТОВ « Міжнародне агентство «Баракат» було виявлено та вилучено майно у вигляді комп»ютерної техніки, носіїв електронної інформації, мобільний телефон, портативний накопичувач інформації, ноутбук, системні блоки персональних комп»ютерів, блокнот із записами.

20 січня 2016 року постановою слідчого УСБУ в Запорізькій області Скрипки О.В. повернуто ОСОБА_4Ш.М.І. : два системні блоки персональних комп»ютерів, блокнот, накопичувач інформації.

Не погоджуючись з такими діями слідчого, 25 січня 2016 року ОСОБА_4Ш.М.І. в особі адвоката ОСОБА_11 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність слідчого Скрипки О.В., яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, в якій просила повернути ноутбук «Асер» , мобільний телефон «Айфон6С», портативний накопичувач інформації, вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4Ш.М.І.; ноутбук « Асер», вилучений в офісі ТОВ « Міжнародне агентство «Баракат» ; системні блоки комп»ятерів, вилучені в офісі ТОВ « Дубай Діджиталс».

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2016 року ( справа № 1-кс/331/214/2016) у задоволенні скарги ОСОБА_4Ш.М.І. в особі адвоката ОСОБА_11було відмовлено.

( т.1, а.с.139-141)

Згідно постанови прокурора відділу прокуратури Запорізької області від 10 лютого 2016 року з кримінального провадження № 0000102 від 5.08.2015 року виділені матеріали досудового розслідування відносно групи невстановлених слідством осіб, до яких за сукупності зібраних доказів причетні мешканець міста Запоріжжя ОСОБА_13 та мешканець міста Дніпропетровськ ОСОБА_4Ш.М.І., які разом зі службовими особами та співробітниками Управління Державної міграційної служби Запорізької, Дніпропетровської та інших областей, організовували та незаконно переправляли іноземних громадян з мусульманських країн через державний кордон України до країн Європи, шляхом незаконного оформлення та видачі їм завідомо підроблених паспортів громадян України на ім.»я неіснуючих осіб, а також відповідних паспортів для виїзду за кордон.

( т.1, а.с.109-113)

Відповідні відомості були внесені до ЄРДР 10 лютого 2016 року під № 0000009, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14,ч.2 ст.332 КК України.

В рамках кримінального провадження № 0000009 від 10.02.2016 року на підставі ухвали слідчого суді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2016 року ( № 1-кс/331/593/2016 ) накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_4Ш.М.І. під час його особистого обшуку 16.02.2016 року ( т.1, а.с.120) ; 15 лютого 2016 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_4Ш.М.І.( т.1.а.с.14-17), яке направлено останньому поштою ; 16 лютого 2016 року ОСОБА_4Ш.М.І. затримано на підставі ухвали слідчого судді ( т.1, а.с.114-116; 117-119).

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року , яка за залишена без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 3 березня 2016 року відносно підозрюваного ОСОБА_4Ш.М.І. застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Запорізькому СІЗО строком на 60 днів, тобто до 15 квітня 2016 року, з одночасним визначенням розміру застави.

( т.1, а.с. 19-25; 123-126).

Постановою першого заступника Генерального прокурора України від 18 лютого 2016 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 доручено слідчому відділу УСБУ у Дніпропетровській області.

( т.1, а.с.128).

Супровідним листом № 04/4/3-54 вих-16 від 19 лютого 2016 року Генеральна прокуратура України копію постанови від 18.02.2016 року надіслала для відома та виконання в прокуратури Запорізької та Дніпропетровської областей. Згідно штампу на листі прокуратура Запорізької області отримала постанову 23 лютого 2016 року.

( т.1, а.с.127).

Постановою прокурора прокуратури Дніпропетровської області від 7 червня 2016 року кримінальне провадження № 0000009 від 10.02.2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.14,ч.2 ст.332 КК України, відносно ОСОБА_4Ш.М.І. закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у зв»язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

( т.1, а.с.27-39)

Постановою заступника прокурора Запорізької області від 15 лютого 2017 року постанова прокурора прокуратури Дніпропетровської області від 7 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000009 відносно ОСОБА_4Ш.М.І. скасована ; досудове розслідування стосовно ОСОБА_4Ш.М.І. відновлено в рамках кримінального провадження № 0000007.

( т.1, а.с.212-213).

5 квітня 2017 року процесуальним керівником у вказаному кримінальному провадженні матеріали за підозрою ОСОБА_4Ш.М.І. за ч.2 ст.332 КК України виділені з матеріалів кримінального провадження № 0000007 в окреме провадження № 0000189.

Постановою слідчого прокуратури Запорізької області від 5 квітня 2017 року кримінальне провадження № 0000189 зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_4Ш.М.І.

( т.1, а.с.210-211)

Виходячи із встановлених судом фактичних обставин у їх взаємозв»язку із змістом позову, в даному конкретному випадку, спірні правовідносини регулюються вимогами статті 1176 ЦК України та Законом України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органі досудового розслідування, прокуратури і суду» ( далі- Закон).

Відповідно до ст.1 Закону громадянину підлягає відшкодуванню шкода, завдана внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття та тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Згідно частини першої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу , незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до частини другої статті 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно- розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Частиною сьомою статті 1176 ЦК України передбачено, що порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно- розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Виходячи із наведених норм матеріального права, слід зазначити, що для настання відповідальності за частиною першою статті 1176 ЦК України необхідно, щоб дії правоохоронних органів, а в даному випадку : притягнення до кримінальної відповідальності, застосування запобіжного заходу , затримання, були незаконними.

Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями у сфері правосуддя, виникає за умови, в даному випадку, закриття кримінальної справи.

Перелік підстав закриття кримінальної справи встановлений статтею 284 УПК України.

В даному випадку, кримінальне провадження № 0000009 відносно позивача було закрито 7.06.2016 року на підставі пункту 3 частини першої ст. 284 КПК України не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Проте, постановою заступника прокурора Запорізької області від 15 лютого 2017 року постанова від 7 червня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000009 відносно ОСОБА_4Ш.М.І. скасована, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості, а досудове розслідування відносно позивача було негайно відновлено.

На теперішній час постанова від 15.02.2017 року є чинною та остаточною у питанні щодо оцінки дій працівників відповідачів по цій справі.

Виходячи з положень статті 283 КПК України, слід констатувати, що досудове розслідування відносно ОСОБА_4Ш.М.І. триває, у зв»язку з чим дії правоохоронних органів щодо його притягнення до кримінальної відповідальності, застосування запобіжного заходу , затримання у зазначений позивачем період, були законними.

Доводи позивача щодо незаконних дій слідчого УСБУ в Запорізькій області Скрипки О.В. при прийнятті рішень щодо проведення обшуків, надання дозволу на затримання ОСОБА_4Ш.М.І. та обрання йому запобіжного заходу судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені слідчі дії проводились слідчим на підставі ухвал слідчих суддів, за наслідками вивчення матеріалів кримінального провадження.

Наявні в матеріалах справи ухвали слідчих суддів, які стосуються цієї справи, і на підставі яких проводились слідчі дії, які позивач вважає незаконними, є чинними.

Слід зазначити, що позивач звертався із заявою до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб у його незаконному затриманні тощо.

30 серпня 2016 року прокуратурою Запорізької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00000 від 15.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України закрито у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях працівників СБУ в Запорізькій області, які здійснювали розслідування у кримінальних правопорушеннях № 0000009 від 10.02.2016 року, № 0000102 від 5.08.2015 року ; прокуратури Запорізької області, які здійснювали нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва та слідчих суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, які розглядали клопотання, внесені до суду у зв»язку з проведенням досудового розслідування.

Крім того, всі питання щодо незаконних, як на думку позивача, затримання, обрання запобіжного заходу, порушення кримінального провадження, були предметом дослідження та судового розгляду судом апеляційної інстанції Запорізької області 3 березня 2016 року, та яким була надана належна юридична оцінка ( т.1, а.с.123-126).

На підставі викладеного, суд не вбачає законних підстав для задоволення позову ОСОБА_4Ш.М.І.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, Законом України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно- розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ( зареєстроване місце проживання : Запорізька обл.., Запорізький район, с. Веселе, вул.. Центральна, 98 ; фактичне місце проживання : ІНФОРМАЦІЯ_1) до прокуратури Запорізької області ( місцезнаходження : 69057, м. Запоріжжя, вул.. Матросова, 29а), Управління Служби Безпеки України в Запорізькій області ( місцезнаходження : 69002, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 62; ), третя особа Державна казначейська служба України( місцезнаходження : 01601, м. Київ, вул.. Бастіонна, 6; ідентифікаційний код 37567646), про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів дізнання та досудового слідства, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 16 травня 2018 року.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя : Н.Г.Скользнєва

07.05.2018