РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/737/18

провадження у справі №2/0285/580/18

17 травня 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і на своє утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, та уточнивши свої позовні вимоги, остаточно просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дочки та на її утримання в розмірі 50 % від прожиткового мінімуму на одну дорослу особу щомісячно до досягнення дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2015 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка - ОСОБА_3. З відповідачем припинили подружні відносини, дочка перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, отримує не регулярний дохід, розмір якого достатній для надання допомоги на утримання дочки та її утримання.

Відповідач 6.04.2018 року подав заперечення на позовну заяву, які зводяться до того, що він згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у мінімальному розмірі аліментів згідно чинного законодавства з врахуванням його доходів та відмовити в задоволенні вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання. Його матеріальне становище не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі який позивач вказала в позовній заяві. Він є інвалідом ІІІ групи та отримує пенсію по інвалідності в розмірі 1452 грн., якої не вистачає йому для особистого утримання та систематичного лікування.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав часткового, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про шлюб сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.11.2015 року (а.с.4).

Донька проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.7).

Відповідач є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, безстроково, та отримує пенсію у розмірі 1452 грн. (а.с.28. 43).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. А згідно ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

В пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищевикладене, а також обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, суд приходить до висновку, що у зв'язку із об'єктивною потребою неповнолітньої доньки сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку та необхідністю позивача у матеріальному утриманні, як матері малолітньої дитини, яка перебуває у декретній відпустці та у зв'язку з цим позбавлена можливості до досягнення дитиною трьох років мати самостійний заробіток, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частки заробітку доходу відповідача, але не менше, ніж 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; та аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить належне утримання доньки.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (проживаючого АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (проживаюча АДРЕСА_2):

- аліменти на утримання неповнолітньої дочки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2, але не менше, ніж 50 (п'ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову - 1 березня 2018 року і до досягнення дочкою повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_5.

- аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову - 1 березня 2018 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років - ІНФОРМАЦІЯ_6.

Стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 21 травня 2018 року.

Суддя Т.Б. Сташків