Справа № 214/5267/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

заочне

17 травня 2018 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючої судді Хомініч С.В.,

секретар судового засідання Горбунова Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/5267/15-ц

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

до ОСОБА_1

про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, -

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (діє на підставі довіреності №ГО-17/148 від 14.12.2017)

від відповідача: ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності НАС 658708 від 11.11.2015),

за участю:

представник позивача: не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності

відповідач та його представник: не зявилися

СУТЬ СПОРУ:

Представник позивача ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП, в якому просив суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування шкоди 5467,72 грн. та судові витрати.

ОСОБА_4явлені вимоги мотивовано тим, що 24.12.2012 між ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_5 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту КП/21, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «ДЕУ» н.з. АЕ4661ВЕ.

28.07.2013 по вул. Марійській в м. Кривому Розі відбулася ДТП. Громадянин ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ, н.з. АЕ6215СА, допустив зіткнення із застрахованим транспортним засобом.

В результаті чого пошкоджено застрахований у ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС» згідно з умовами договору КП/21 від 24.12.2012 автомобіль НОМЕР_1.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.08.2013 по справі №214/6483/13-п встановлено вину відповідача за ст. 124 КУпАП та накладеного адміністративне стягнення.

На підставі договору страхування, ремонтної калькуляції №087/2013 від 05.08.2013, складено страховий акт №17387Р/20/2013 від 12.08.2013. Збиток розраховано згідно умов Полісу, ремонтної калькуляції №087/2013 від 05.08.2013 відповідно до яких визначено вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу «ДЕУ» д.н. НОМЕР_2, який склав 6012,13 грн. Розмір страхового відшкодування, який позивач виплатив на підставі заяви страхувальника та відповідно до умов договору страхування - 5467,72 грн. В звязку з чим, просить стягнути вказану суму з відповідача, як з винної у ДТП особи.

Відповідно до п.9 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017, яка набрала чинності 15.12.2017), справи в суді першої інстанції, провадження в яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримуючи предявлені вимоги та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленнями про отримання ними повісток, в судове засідання не зявилися без повідомлення причин.

Відповідач надав суду заперечення на позовну заяву (а.с. 53-56) та доповнення до них (а.с. 96-99), у яких зазначив, що позов не визнає, так як позивач не має правових підстав заявляти до відповідача регресний позов та ремонтна калькуляція не є належним доказом в підтвердження матеріального збитку. Крім того вважає винним у ДТП водія ОСОБА_5

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також з метою дотримання розумних строків її розгляду суд вважає за можливе справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження за відсутності заперечень проти такого розгляду справи з боку сторін, що відповідає вимогам ст.279 ЦПК України.

Крім того, враховуючи належне повідомлення відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3, про дату, час та місце проведення судового засідання, їх неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.

09.11.2015 представник позивача подав письмові пояснення щодо заперечень відповідача (а.с. 59-60).

09.06.2016 представник позивача подав доповнення до заперечень проти позову (а.с. 96-99).

02.08.2016 представник позивача подав письмові пояснення щодо доповнень до заперечень відповідача (а.с. 117-118).

27.07.2017 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 та призначено по справі автотоварознавчу судову експертизу для визначення розміру матеріального збитку, завданого автомобілю ДЕУ СЕНС, державний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 28.07.2013 (а.с.170-171).

25.10.2017 судовим експертом надано повідомлення про неможливість дачі висновку №Д23/10/17 судової автотоварознавчої експертизи, так як експерту не надійшла сплата від відповідача ОСОБА_1 за проведення експертизи (а.с. 173-176).

31.10.2017 ухвалою суду відновлено провадження по справі (а.с. 177).

13.03.2018 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідала та витребувано докази по справі (а.с. 199-200), відповідь на яку станом на 17.05.2017 суд не отримав.

Судові засідання неодноразово відкладалися в звязку з зайнятістю представників сторін в інших судових засіданнях, про що ними подавалися до суду відповідні клопотання.

Вислухавши пояснення представника відповідача, позивача, в минулих судових засіданнях, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд,-

ВСТАНОВИВ:

З постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.08.2013 по справі № 214/6483/13-п, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської від 20.10.2016, встановлено, що 28.07.2013 приблизно о 10-00 годині, водій Шарамєв І.І., керував транспортним засобом автомобілем НОМЕР_3, рухаючись по вул. Марійській у м. Кривому Розі проявив неуважність до дорожньої обстановки, відповідно не відреагував на її зміну перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та виконуючи маневр обїзду перешкоди (каналізаційний люк, який розташований на проїзній частині на тій смузі, якою рухався водій Шарамєв І.І.). В наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_5, який рухався у попутному напрямку ліворуч по тій смузі на яку намагався перестроїтись водій Шарамєв І.І. В наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями відповідач порушив п.п. 2.3 Б, 10.1, 10.3 ПДР України та вчинив правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП (а.с. 22-23).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина відповідача ОСОБА_1 у скоєному ДТП під час якого пошкоджено автомобіль позивача, повністю підтверджується належними доказами. Постанова Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 28.08.2013 є обовязковою для суду, оскільки в даному випадку розглядається справа про правові наслідки протиправних дій ОСОБА_1, якого визнано винним у вчиненій ДТП. Таким чином, вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню. Що в свою чергу спростовує твердження відповідача щодо наявності вини водія ОСОБА_5 у ДТП, яка відбулася 28.07.2013.

Згідно ст. 1166 ЦК України, шкода відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, то відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, згідно чинного законодавства України, відповідач, як особа винна в нанесенні шкоди, зобовязаний був, відшкодувати матеріальні збитки, нанесенні власнику автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_5

З метою визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП Страховик на підставі договору страхування, ремонтної калькуляції №087/2013 від 05.08.2013, складено страховий акт №17387Р/20/2013 від 12.08.2013. Збиток розраховано згідно умов Полісу, ремонтної калькуляції №087/2013 від 05.08.2013. Зазначена калькуляція виконана за допомогою компютерної програми Audatex та відповідає вимогам встановленим п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003. Зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась на основі компютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобі.

Суд не приймає тверджень відповідача, що ремонтна калькуляція не є належним доказом в підтвердження матеріального збитку виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо розмірі матеріальної шкоди надає ремонтну калькуляцію №087/2013 від 05.08.2013, відповідно до якої матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля НОМЕР_1, складає: 6012,13 грн.

Відповідач не погоджуючись за даним доказом заявив клопотання про призначення автотоварознавчої судової експертизи для визначення розміру матеріального збитку, завданого автомобілю ДЕУ СЕНС, державний номер НОМЕР_2, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 28.07.2013. Представник позивача не заперечував проти призначення даної експертизи, про що надав відповідну заяву. Клопотання задоволено судом та ухвалою призначена відповідна експертиза.

Експерт не зміг дати висновок, так як експерту не надійшла оплата від відповідача ОСОБА_1 за проведення експертизи.

Суд враховує поведінку відповідача, який заявив клопотання про призначення експертизи, а потім не сплатив її вартість, що призвело до неможливості надання експертом висновку, вважає за необхідне прийняти за доказ ремонтну калькуляцію.

На виконання своїх зобовязань за договором добровільного страхування наземного транспорту КП/21 від 24.12.2012 (а.с. 5-12), позивач виплатив ОСОБА_5 страхове відшкодування в розмірі 5467,72 грн. (а.с. 13-14, 19, 44, 45 )

Згідно ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України „Про страхування передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, то відповідно до ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виплата позивача ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС», страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням № 105761 від 13.08.2013.

Наведене є доказом того, що позивач ОСОБА_4 «Страхова група «ТАС», страховик за Договором добровільного страхування наземного транспорту КП/21 від 24.12.2012, в повному обсязі виконало свої зобовязання, та до нього перейшло право вимоги до ОСОБА_1, тобто право на суброгацію, що передбачено ст.27 Закону України « Про страхування» та ст.993 ЦК України.

Суд відхиляє твердження відповідача, що позивач не має права вимоги до відповідача в порядку регресу, оскільки позивачем предявлений позов на підставі ст.. 993 ЦК України та ст.27 Закону України « Про страхування», які надають позивачу право на суброгацію, а саме.

При вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика слід розрізняти поняття «регрес» та «суброгація».

У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав.

У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

У даній справі право вимоги перейшло до страховика у порядку суброгації, а не регресу, оскільки перехід права вимоги від страхувальника до страховика за договором добровільного страхування є суброгацією.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що до позивача, у межах фактично здійсненої страхової виплати, перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за завдані збитки, а тому кошти в розмірі завданої шкоди підлягають стягненню з відповідача, як винної у ДТП особи. В звязку з чим, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що клопотання відповідача та його представника про залишення позовної заяви без розгляду за відсутності неодноразово позивача в судовому засіданні є безпідставним, оскільки представник позивача до кожного судового засідання надавала письмові клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, що є її правом закріпленим старим на новим ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача, керуючись ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору за ставками, діючими на момент звернення позивача до суду (а.с. 4).

Керуючись ст. 993 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.стт.280-284, 287, 354, 355, п.п.9, 15 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року, яка набрала чинності 15.12.2017 року), п.п.15 п. 1 Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на відшкодування шкоди 5467 гривень 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» 243 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Після набрання рішенням суду законної сили видати виконавчий лист для предявлення на виконання у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», адреса місця знаходження:м. Київ, пр.-т. Перемоги, 65, .

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник відповідача: ОСОБА_3, місце знаходження: вул. Героїв АТО, 48а, 27, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повний текст рішення суду складено та підписано 17.05.2018.

Суддя Хомініч С.В.