Справа № 333/58/16-ц
Провадження № 2/333/2045/18
05 листопада 2018 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого-судді Кулик В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Носаченка О.С.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб у залі суду в м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
04.01.2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 52 933 грн. 75 коп., а також судові витрати в сумі 1 218 грн. 00 коп., посилаючись на те, що відповідно до укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем кредитного договору № 500516753 від 17.09.2014 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 48 653 грн. 38 коп., строком погашення не пізніше 18.09.2017 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, сплатою неустойки та інших передбачених платежів в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Однак відповідач порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків по ньому, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.
Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.04.2016 року позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» задоволені у повному обсязі.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2017 року вище вказане заочне рішення скасоване та призначено справу до розгляду в загальному порядку.
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14.12.2017 року позовна заява ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишена без розгляду.
Постановою апеляційного суду Запорізької області від 03.07.2018 року ухвалу суду від 14.12.2017 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2018 року, відповідно до ст. 274 ЦПК України, вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подала, в звязку з чим суд відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, просить суд їх задовольнити у повному обсязі та ухвалити по справі заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, був повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення в матеріалах справи, заперечень не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до приписів ч. 6, 7, 8 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через курєрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 17.09.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 500516753 (а.с. 4-8), згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит для споживчих потреб у розмірі 48 653 грн. 38 коп., а ОСОБА_1, в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 18.09.2017 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором та Додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту.
Згідно з п. 2.6 кредитного договору № 500516753 від 17.09.2014 року платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених цим договором та відповідно до графіку платежів, який є Додатком № 1 до цього договору та його невідємною частиною.
Відповідно до Додатку № 1 до кредитного договору № 500516753 від 17.09.2014 року проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості щомісячно за фактичний строк користування кредитом, виходячи з 30 днів у місяці та 360 днів у році.
Пунктом 2.2 кредитного договору № 500516753 від 17.09.2014 року передбачена процентна ставка 0,1% річних.
У звязку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору № 500516753 від 17.09.2014 року, позивачем було здійснено вимогу дострокового виконання позичальником його зобовязань за кредитним договором в повному обсязі. Так, позивач направив відповідачу вимогу вих. № 104536-102 б/б від 11.12.2015 року про досудове повернення кредиту. Зазначена вимога підлягала виконанню протягом 30 днів з дня її одержання, але до моменту подання позову до суду вона не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені (а.с. 13-16).
Таким чином, відповідач вимоги кредитного договору № 500516753 від 17.09.2014 року не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Позивач звертався до відповідача з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останній заходів до погашення заборгованості не вжив.
Станом на 08.12.2015 року у позичальника виникла заборгованість за кредитним договором № 500516753 від 17.09.2014 року в сумі 51 733 грн. 75 коп., а саме: 40 437 грн. 51 коп. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1 грн. 91 коп. заборгованість за відсотками; 11 294 грн. 33 коп. заборгованість по комісії.
Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.
На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів.
Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобовязаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня).
У звязку з систематичним порушенням боржником своїх зобовязань зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого кредитного договору йому було нарахована банком неустойка, яка на 08.12.2015 року становить: штраф у розмірі 1 200 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору ПАТ «Альфа-Банк» надав відповідачу ОСОБА_1 кредит. Однак, останній порушує вимоги кредитного договору № 500516753 від 17.09.2014 року, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту, відсотків та по ньому. У звязку з невиконанням позичальником вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від відповідача виконання зобовязань по кредитному договору.
У звязку з вищевикладеним, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу по несплаченому кредиту, відсотків по ньому, комісії та штрафу відповідно до приведеного позивачем розрахунку, виписки з особового рахунку, та вимоги про дострокове повернення кредиту, які суд визнає належними доказами по справі.
Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись 617, 625, 516, 543, 544, 553, 554, 559, 617, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 05 листопада 2018 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик