Рівненський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2018 року м. Рівне

Справа № 565/1417/14-ц

Провадження № 22-ц/4815/223/18

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

заявник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

стягувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

боржник - ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4, підписану його представником-адвокатом ОСОБА_5 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області в складі судді Ковтуновича М.І. від 30 травня 2018 року, проголошену в 9 год. 30 хв. в м.Вараш про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

в с т а н о в и в :

У березні 2018року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просило замінити стягувача у справі з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

Заява обґрунтована тим, що Кузнецовським міським судом Рівненської області було винесено рішення по справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставі рішення був виданий виконавчий лист, який був пред'явлений ПАТ «Дельта Банк» для виконання до Вараського МВ ДВС ГТУЮ у Рівненскій області. 9 лютого 2018 року ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відповідно до договору № 194/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах боржників. З урахуванням викладеного просило замінити стягувача.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 травня 2018 року заяву ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у справі №565/1417/14-ц за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по кредитному договору за заявою стягувача №003-02502-160113 від 16.01.2013року.

Ухвала мотивована тим, що заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв'язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

В серпні 2018 року ОСОБА_4 звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу, в якій просив її скасувати та прийняти нове рішення, яким у її задоволенні відмовити. При цьому посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявником не доведено про включення кредитного договору, сторонами в якому виступають відповідачі, до державного реєстру заборгованості боржників, який є складовою договору факторингу, сам договір не містить печатки сторін. Відсутність вказаних документів унеможливлює встановлення обставин щодо валюти зобов'язання за договором, оскільки проведення валютних операцій потребує отримання фінансовою установою ліцензії на їх вчинення. У справі відсутні докази про те, що правонаступник внесений до Державного реєстру фінансових установ.

З покликанням на положення ст.ст.1077,1078, 1081,1082 ЦК України, ст.4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» стверджує, що за своєю правовою природою вказаний договір відступлення прав вимоги є договором факторингу, а відтак у фактора за договором факторингу немає права на придбання права відступної вимоги до фізичної особи, яка не є суб'єктом господарювання.

Вважає, що договір факторингу, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не відповідає положенням п.2 ст.1 Міжнародного договору, правила якого застосовуються навіть у тому випадку, якщо вони інші, ніж встановлені актами цивільного законодавства.

Просить ухвалу скасувати, судові витрати покласти на позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» вважає ухвалу суду першої інстанції такою яка постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що укладений із ПАТ "Дельта Банк" договір відповідає вимогам діючого законодавства, недійсним не визнаний, товариство має всі необхідні документи на здійснення діяльності по наданню фінансових послуг; апелянтом невірно розтлумачені норми права. Вказує, що Конвенція УНІДРУА про міжнародний факторинг не встановлює жодних обмежень щодо складу осіб, по відношенню до яких здійснюється уступка права вимоги при укладенні договорів факторингу. Просить відхилити апеляційну скаргу, а ухвалу суду-залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 лютого 2015року із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №003-02502-160113 від 16.01.2013року у загальній сумі 52 185,54грн.

На підставі виданого виконавчого листа, 19 жовтня 2015 року державним виконавцем ВДВС Кузнецовського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження №49055221.

9 лютого 2018 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ " Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір №194/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, згідно з яким останнє набуло прав кредитора за кредитними зобов'язаннями, вказаними в Реєстрі кредитних операцій до відступлення, зокрема, за кредитним договором №003-02502-160113 від 16.01.2013року щодо ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження є обов'язковими тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов'язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов'язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов'язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв'язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до частини п'ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зроблений і Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Встановивши, що відповідно до договору №194/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 9 лютого 2018 року право вимоги за кредитним договором №003-02502-160113 від 16.01.2013року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», врахувавши наведені норми права та правовий висновок Верховного Суду України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження.

Вбачається, що кредит ПАТ "Дельта Банк" надано ОСОБА_4 у гривні.

З метою надання всіх відповідей на доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає, що згідно із частиною третьою статті 533 ЦК України використання іноземної валюти як засобу платежу при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається лише у випадку, передбаченому законом (частина друга статті 192 ЦК України).

Отже, незалежно від валюти боргу, тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання за кредитним договором, за яким до ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги за правочином, валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання, є національна валюта України - гривня.

Доводи апелянта про те, що договір від 9 лютого 2018 року був укладений щодо набуття відступленого права грошової вимоги до боржника - фізичної особи (громадянина), що суперечить розпорядженню Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 3 квітня 2009 року № 231 та є порушенням Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та контролю», оскільки ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не має ліцензії на здійснення валютних операцій, є необґрунтованими, оскільки сторонами договору відступлення права вимоги є юридичні особи ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», кредити, якщо і надані в іноземній валюті, то ПАТ "Дельта Банк", а не ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», а тому на передачу права вимоги за кредитною заборгованістю новий кредитор не зобов'язаний мати ліцензію на здійснення валютних операцій.

Крім цьогорозпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 3.04.2009 № 231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки воно було скасовано розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 1926 від 13.08.2015.

У даній справі не є предметом доказування вид договору, за яким перейшло право вимоги до нового кредитора.

Однак, апелянт стверджує, що судом першої інстанції не враховано положення Закону України «Про приєднання України до Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг» №3302-IV від 11.01.2006 року, а тому апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що нормами ЦК України та нормами ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» не обмежено можливості укладення договорів факторингу по відношенню до боржників - фізичних осіб. Конвенцією УНІДРУА про міжнародний факторинг не встановлено заборон укладати договори факторингу у інших випадках, крім передбаченої нею уступки права грошової вимоги, яка виплаває з договорів купівлі-продажу товарів.

Посилання щодо відсутності підписів та печаток сторін договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами у витязі з додатку до договору, не заслуговують на увагу, оскільки ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надано суду завірені копії договору відступлення права вимоги та витяги з реєстрів кредитних договорів, за якими відступлено право вимоги, а встановлені судом на їх підставі обставини апелянтом не заперечуються та не спростовані.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення або неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, підписану його представником-адвокатом ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 травня 2018 року залишати без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.