РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

Справа № 285/2727/18

провадження у справі № 2/0285/1151/18

21 листопада 2018 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.

сторони у справі: позивач ОСОБА_1,

відповідач ОСОБА_2

розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

встановив:

06.08.2018 року позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив в порядку усунення перешкод в користуванні належним йому майном, визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову зазначає, що він згідно Договору купівлі-продажу від 12 лютого 2016 року придбав у ОСОБА_2 дане житло, однак остання залишилася зареєстрованою у ньому. Дана обставина створює позивачу як власнику перешкоди в користуванні і володінні житлом. В односторонньому порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. А тому в порядку усунення перешкоди в користуванні власністю позивач змушений звернутися до суду.

15.08.2018 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з"явилася. Враховуючи те, що про час і місце судового розгляду була повідомлена вчасно та належним чином, однак про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала, суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без участі сторін, проти чого позивач не заперечив.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно Договору купівлі-продажу квартири від 12.02.2016 року придбав у ОСОБА_2, відповідача у справі, квартиру АДРЕСА_2, та є її власником / а.с. 4,5-6/.

Як слідує з довідки ОСББ "Зоря" від 31.07.2018 року № 526 та довідки ЦНАП Новоград-Волинської міської ради від 10.08.2018 року в належній позивачу квартирі значиться зареєстрованою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідач у справі/а.с.11,15/.

Як посилається позивач, ОСОБА_2, не є членом його сім"ї, в спірному житлі не проживає, продавши квартир йому, вона виїхала за кордон, однак з реєстрації в квартирі в добровільному порядку не знялася, що порушує його права як власника.

З акту обстеження від 08 листопада 2018 року, складеного депутатом міської ради, слідує, що за адресою : АДРЕСА_3 зареєстрована ОСОБА_2, однак з 2016 року там не проживає. Інформацію підтверджено сусідами ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов»язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Постановою Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" визначено, що власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Таким чином, на підставі досліджених доказів встановлено, що відповідач ОСОБА_2М, колишній власник житла, значиться зареєстрованою в житлі, що належить позивачу ОСОБА_1, в добровільному порядку знятися з реєстрації відповідач не бажає, членом сім'є позивача не є, чим порушує права позивача, як власника, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. А тому є достатні підстави вважати, відповідач як колишній власник житла втратила право на користування житлом.

З огляду на вище вказане, позовні вимоги є законними, обґрунтованими, та такими, що підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню .

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн..

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 89, 258, 259, 263 265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355, п.п.15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: вул. Житомирська. 31 кв. 161, м. Новоград-Волинський, Житомирської області, що належить ОСОБА_1 у порядку усунення перешкод в користуванні майном.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири ) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Найменування сторін :

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1, місце проживання - вул. Сергія Уварова, 6, м. Новоград-Волинський, Житомирська область, 11700 );

відповідач - ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання - АДРЕСА_4, 11700 ).

Дата складення та підписання повного судового рішення 21.11.2018 року.

Головуюча суддя: А.В.Михайловська