Ухвала

16 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 186/932/17

провадження № 61-46930ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 18 січня 2008 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 21 600,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору з повернення кредитних коштів, станом на 30 червня 2017 року утворилась заборгованість в розмірі 74 739,33 грн, яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 4 969,70 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 62 158,65 грн, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3 813,87 грн, а також штрафу (фіксована частина) в розмірі 250,00 грн та штрафу (процентна складова) в розмірі 3 547,11 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором від 18 січня 2008 року, станом на 30 червня 2017 року, в загальному розмірі 74 739,33 грн та судові витрати в сумі 1 600,00 грн.

Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року, з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 20 грудня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

15 червня 2018 року у зв'язку із зміною типу акціонерного товариства позивач змінив офіційне найменування з «Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» на «Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року залишено без змін.

06 листопада 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості у розмірі 74 739,33 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (176 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Посилання заявника у касаційній скарзі на те, що зазначена справа має для нього виняткове значення, оскільки невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі банку та ставить під загрозу повернення банком залучених коштів вкладникам, є безпідставними, оскільки заявником не наведено логічного обґрунтування таким твердженням, а саме, яким чином заборгованість за кредитним договором у розмірі 74 739,33 грн перешкоджає стабільній роботі банку, так як згідно з інформацією, викладеною на офіційному сайті заявника https://privatbank.ua, за підсумками січня 2018 року, здійсненими Національним Банком України, найбільший показник прибутку зафіксовано у ПАТ КБ «ПриватБанк», який є одним із найуспішніших банків України.

Доводи заявника касаційної скарги про те, що судами попередніх інстанцій проігнорована судова практика Верховного Суду сформована у ряді постанов в аналогічних справах, а саме: постанові від 06 березня 2018 року по справі № 2120/12694/12, постанові від 21 березня 2018 року по справі № 441/569/17; постанові від 28 березня 2018 року по справі № 332/3802/14-ц, чим порушено формування єдиної правозастосовчої практики, є необґрунтованими, оскільки у наведених заявником постановах Верховного Суду та оскаржуваних судових рішеннях встановлено різні фактичні обставини справ.

Сам по собі факт неправильного, на думку заявника, вирішення судами справи не є підставою для касаційного перегляду судових рішень у малозначній справі згідно з вимогами підпункту «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює ціну позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підтвердились, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак