Провадження № 2-к/522/1/18
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2018 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Бойчука А.Ю.

за участі секретаря Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за клопотанням представника ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Приморського районного суду Санкт-Петербургу від 11.04.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання представника ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Приморського районного суду Санкт-Петербургу від 11.04.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2.

На виконання вимог ч. 1 ст. 467 ЦПК України судом повідомлено ОСОБА_2про надходження зазначеного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

До суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення 16.04.2018 року.

Станом на теперішній час, заперечення до суду не надійшли.

До суду 27.04.2018 року сторони не зявились, жодних відомостей щодо причин неявки суду не повідомили.

У відповідності до ч.5 ст. 467 ЦПК України, неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду Санкт-Петербургу від 11.04.2013 року, ухваленим по справі № 2-5565/2013, яке набрало законної сили 23.05.2013 року, стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї четвертої від усіх видів доходів починаючи з 12 квітня 2012 року до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_2, державне мито на користь ОСОБА_4 в сумі 400,00 рублів.

Заявником до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Приморського районного суду Санкт-Петербургу від 11.04.2013 року додано усі необхідні документи, передбачені частиною третьою статті 466 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Згідно ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Російська Федерація є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» від 10.11.1994 року №240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція).

Згідно статті 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальніакти у відношенні грошових зобов'язань.

Відповідно до статті 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання ідозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що клопотання представника ОСОБА_1про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Приморського районного суду Санкт-Петербургу від 11.04.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2, за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, ст.ст. 466 ЦПК України.

Рішення Приморського районного суду Санкт-Петербургу від 11.04.2013 року набрало законної сили; відповідач ОСОБА_2 не був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду; стягувачем не пропущено строк пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; відсутнє рішення суду України, що набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, з того ж предмета і на тих же підставах, спір за законом України підлягає судовому розгляду, виконання рішення не загрожує інтересам України, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання представника ОСОБА_1В підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Законом України «Про міжнародні договори України», Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст.ст. 1, 2, 3, 4, 10, 18, 76-82, 128, 241, 258, 260, 467- 468 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Приморського районного суду Санкт-Петербургу від 11.04.2013 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Приморського районного суду Санкт-Петербургу від 11.04.2013 року, ухваленого по справі №2-5565/2013, яке набрало законної сили 23.05.2013 року, в частині стягнення з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі однієї четвертої від усіх видів доходів починаючи з 12 квітня 2012 року до повноліття дитини.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А.Ю. Бойчук