У х в а л а

19 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 482/338/17

провадження № 61-42898ск18

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Пророка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Новоодеської центральної районної лікарні, Міністерства охорони здоров'я України, Управління Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої закладом лікування та органом державної влади,

В с т а н о в и в:

1. У березні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Новоодеського районного суду Миколаївської області з позовом до Новоодеської центральної районної лікарні, Міністерства охорони здоров'я України, Управління Державної казначейської служби України, в якому просила стягнути з Новоодеської центральної районної лікарні, Міністерства охорони здоров'я України майнову шкоду в розмірі 10 680 грн 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

2. Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено.

3. 17 серпня 2018 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року.

4. В касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Пророка В. В.

6. Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_2 Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

8. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

9. Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

10. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

11. Ціна позову в даній справі становить160 680 грн 50 коп., яка станом на 01 січня 2018 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762*100=176 200 грн).

12. Отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

13. При цьому, у касаційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подала касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені осарженим судовим рішенням, при розгляду іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Також вказує, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій винесені з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, мала місце неналежна правова оцінка зібраних в справі доказів, не встановлення дійсних обставин справи, поверхневий їх розгляд обома судами.

14. Однак, належних доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження в малозначній справі ОСОБА_2 не наведено.

15. Як вбачається з оскаржуваних судових рішень було проведено перевірки щодо якості та обставин надання медичної допомоги її сестрі ОСОБА_4 Клініко-експертною комісією за фахом «Терапія» управління охорони здоров'я Миколаївської обласної державної адміністрації 14 лютого 2013 року складено акт № 15, відповідно до якого зроблено висновок про те, що надання медичної допомоги ОСОБА_4 в умовах Новоодеської центральної районної лікарні проводилось відповідно до протоколів надання медичної допомоги при гострих отруєннях. Короткотривале знаходження пацієнтки та стрімкий розвиток захворювання вказує на вкрай важке отруєння, при якому летальність досягає 80-90% незалежно від проведених лікувальних заходів. Також, органом досудового розслідування неодноразово призначалися судово-медичні експертизи щодо встановлення причинного зв'язку між діями лікарів, медичних працівників та смертю ОСОБА_4 Згідно висновку судово-медичної експертизи від 10 жовтня 2017 року № 266/17 порушень з боку медичних працівників комісією не виявлено.

16. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

17. Таким чином, наведені ОСОБА_2 підстави для касаційного оскарження у малозначній справі суд вважає недоведеними, а тому приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

18. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

19. Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

20. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. Frаnce» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «BruаІla Gomez de la Torre v. Spain» (Брулья Гомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

21. З урахуванням вказаного, оскільки ОСОБА_2 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

22. З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статті 392 ЦПК України, та клопотання ОСОБА_8 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України,

Ухвалив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Новоодеської центральної районної лікарні, Міністерства охорони здоров'я України, Управління Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої закладом лікування та органом державної влади.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Пророк