У Х В А Л А

19 листопада 2018 року

м. Київ

справа №754/453/18

провадження №22-ц/824/3747/2018

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.,

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни

на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 рокуу складі судді Бабко В.В.

у справі за позовомПублічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року представник позивача Гаренко Н.В. звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом про стягнення заборгованості.

В обґрунтування вимог зазначала, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала заяву №б/н від 27 лютого 2012 року, згідно якох отримала кредит у розмірі 20 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Указувала на те, що заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в ПАТ КБ «Приватбанк», які викладені на банківському сайті та згідно яких обслуговувалася відповідач.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням, 23 жовтня 2018 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» - Литвиненко О.Л. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом і стягнення неустойки та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Мотивуючи вимоги, зазначає, зокрема, що відповідно до анкети-заяви від 27 лютого 2012 року інформація відповідачем заповнена особисто та особистим підписом засвідчено свою згоду з тим, що дана заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг.

Ухвалою Верховного Суду у складі Об'єднаноїПалати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року справу № 754/13763/15-ц з подібних правовідносин передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду для вирішення питання про відступлення від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухваленому судовому рішенні Верховного Суду України та необхідності у формуванні єдиної правозастосовної практики розгляду судами аналогічних спорів.

Передаючи справу № 754/13763/15-ц на розгляд Великої Палати, Верховний Суд посилався на те, що у разі, якщо Умови та Правила надання банком кредиту, зокрема й умова про збільшення строку позовної давності, не містять підпису позичальника та при цьому банк не надає судам належних доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови та Правила містили ту чи іншу спірну умову, зокрема і щодо збільшеного строку позовної давності, у момент підписання заяви позичальника, або в подальшому не змінювались, то такі Умови та Правила надання банком кредиту не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору банку з цим позичальником. Тобто, при розгляді справ з аналогічними фактичними обставинами банки, на підтвердження тих чи інших умов кредитування, повинні надавати судам підписані позичальником Умови та Правила надання банком кредиту або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо. Надані Умови та Правила надання банком кредиту, без підтвердження того, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, не повинні оцінюватися судами, як належний доказ у справах з аналогічними фактичними обставинами.

Оскільки наведений вище правовий висновок суперечить правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-144цс14, тому колегія суддів Верховного Суду у складі Обєднаної палати Касаційного цивільного суду передаласправу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З огляду на зазначене, перевіривши матеріали справи, суд уважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у цій справі до розгляду справи № 754/13763/15-ц Великою Палатою Верховного Суду.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за апеляційною скаргою представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» - Литвиненко Олени Леонідівни на заочне рішення Деснянського районного суду м. Києва від 12 вересня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - зупинити до розгляду справи № 754/13763/15-ц Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.А. Кравець

Судді: О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай