Провадження № 2/761/8167/2018
У Х В А Л А

14 грудня 2018 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Фролова І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

26 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 29 жовтня 2018 року матеріали позову розподілені на суддю Фролову І.В.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків, а саме: надати докази останнього спільного проживання подружжя на території України, а також вказати попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

12 грудня 2018 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, згідно якої позивач зазначив, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат становить 704,80 грн., та вказав, що підтвердження останнього спільного проживання подружжя на території України можуть бути отримані в ході допиту свідків.

Разом з тим, в ухвалі суду 05 листопада 2018 року було зазначено порядок усунення недоліків, а саме те, що у разі виправлення недоліків у вказаній частині, нову позовну заяву необхідно подати разом із копіями заяв відповідно до кількості учасників процесу, однак вказана вимога суду позивачем не виконана.

Таким чином, суд приходить до висновку, що недоліки позову, викладені в ухвалі суду від 05 листопада 2018 року, позивачем не усунені в порядку, що передбачений ухвалою та який має суттєве значення, оскільки позбавляє можливості відповідача ознайомитись із кінцевою редакцією позову, що відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви у відповідності до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року, суд приходить до висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - вважати неподаною і повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: