Справа №: 398/531/18
провадження №: 4-с/398/9/18
УХВАЛА

Іменем України

"17" травня 2018 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Ніколаєва М.В., з участю секретаря судового засідання Долини Л.Г., скаржника ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрія скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Зарудської Н.А.,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернулась до суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України зі скаргою на дії державного виконавця та просить суд визнати незаконними та скасувати постанови старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Зарудської Н.А., ВП № 55733374 та ВП № 55733697 від 07.02.2018 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 680 грн. та штрафу в сумі 170 грн.

Скарга мотивована тим, що згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження наділені правом звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи. державним виконавцем безпідставно винесено оскаржувані постанови про відкриття виконавчих проваджень від 07.02.2018, так як строк предявлення виконавчих документів (постанови від 02.10.2015 про стягнення виконавчого збору в сумі 680 грн. та постанови від 12.08.2016 про стягнення штрафу в сумі 170 грн.) сплив.

Скаржниця в судовому засіданні підтримала вимоги зазначені у скарзі.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, подав через канцелярію суду заяву про відкладення розгляду скарги через зайнятість на перевірці відділу ДВС, а також заперечення на скаргу. Вказана обставина визнана судом такою, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

В запереченні державного виконавця зазначено, що, на його думку, скарга не підлягає задоволенню, оскільки примусове виконання за оскаржуваними постановами здійснюється після закінчення основного виконавчого провадження 06.02.2018 та виділення їх у окреме виконавче провадження.

Заслухавши скаржницю, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Зарудської Н.А. про закінчення виконавчого провадження від 06.02.2018 ВП № 51827048 вбачається, що державним виконавцем закінчено виконавче провадження за наслідками виконання судового рішення у цивільній справі № 2/398/1376/13 (а.с. 32).

В ході примусового виконання вищенаведеного судового рішення виконавцем було прийнято постанови від 02.10.2015 про стягнення зі скаржниці виконавчого збору в сумі 680 грн. та від 12.08.2016 про накладення на скаржницю штрафу в сумі 170 грн.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження, державний виконавець виділив в окреме провадження виконання постанови від 02.10.2015 про стягнення зі скаржниці виконавчого збору в сумі 680 грн. та від 12.08.2016 про накладення на скаржницю штрафу в сумі 170 грн.

07.02.2018 державним виконавцем прийнято постанови про відкриття виконавчих проваджень (а.с. 33-34) щодо примусового виконання на підставі постанов винесених державним виконавцем, а саме: постанови від 02.10.2015 про стягнення зі скаржниці виконавчого збору в сумі 680 грн. та від 12.08.2016 про накладення на скаржницю штрафу в сумі 170 грн.

Таким чином вбачається, що скаржницею оскаржуються рішення та дії державного виконавця, прийняті в ході примусового виконання рішення посадової особи ДВС.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 1 вказаного закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналіз вказаної норми свідчить про те, що Закон України «Про виконавче провадження» є процесуальним законом, який крім іншого, передбачає юрисдикцію органів по розгляду скарг, зокрема, на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, визначаючи, що вони розглядаються адміністративним судом.

Аналогічну позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду у своїй позиції, наведеній в постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц. Так Верховним Судом зазначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, оскарження дій державного виконавця при стягненні штрафу та виконавчого збору на підставі постанов, винесених посадовою особою ДВС, підлягають до розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому відповідно пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, провадження за скаргою підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 259, 260, 353, 354, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Зарудської Н.А.

Роз'яснити скаржниці право звернення до суду з адміністративним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя М.В. Ніколаєв