Ухвала

14 травня 2018 року

м. Київ

справа № 755/17698/15-ц

провадження № 61-16923ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення процентів за договором позики, 3 % річних, неустойки та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про визнання кредитора таким, що прострочив прийняття запропонованого належного виконання зобов'язань за договором позики та розстрочення виконання рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом і просив стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 процентів за користування грошовими коштами в розмірі 2 325 доларів США; 3 % річних у розмірі 279 доларів США та 1 435 000 грн - неустойки (пені) за договором позики; в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_2 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою згідно із звітом ТОВ «Харківська інвестиційна агенція нерухомості» від 09 березня 2016 року на рівні 988 235 грн.; надати йому особисто та через представника право пред'являти правовстановлюючі документи на предмет іпотеки, усно та письмово звертатися, одержувати і подавати необхідні довідки (в тому числі про сімейний стан іпотекодавця, належність їй майна на праві власності, про кількість продажів, визначення нормативної вартості тощо), будь-які витяги з усіх державних реєстрів прав власності, інших речових прав на нерухоме майно та обтяжень об'єктів нерухомого майна, звіти про оцінку майна (в тому числі висновки експертів) та будь-які інші документи в Державній реєстраційній службі України, Державній міграційній службі України та інших державних органах, установах, підприємствах, організаціях усіх форм власності, в державних нотаріальних конторах, у приватних нотаріусів та в архівних установах (в тому числі з вимогами про відкриття нового розділу стосовно предметів іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно) та вчиняти всі інші необхідні дії, пов'язані з продажем предмета іпотеки; з метою збереження предмета іпотеки до моменту його реалізації передати квартиру АДРЕСА_2 в управління ОСОБА_2 на період до її реалізації з наданням права обладнання предмета іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до об'єктів нерухомого майна, зміни замків, а також укладання договорів на охорону зі спеціалізованими підприємствами, укладання договорів оренди предмета іпотеки з правом отримання орендної плати; виселити ОСОБА_3 з іпотечного майна - квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про визнання кредитора таким, що прострочив прийняття запропонованого належного виконання зобов'язань за договором позики та розстрочення виконання рішення.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3 % річних у розмірі 279 доларів США, що еквівалентно до курсу НБУ - 7 051,29 грн, та неустойку в розмірі 15 000 грн, а всього стягнуто 22 051,29 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір в розмірі по 275,60 грн з кожного. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 2 204,80 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 21 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково. Визнано ОСОБА_2 таким, що прострочив прийняття запропонованого належного виконання зобов'язань за договором позики.

07 березня 2018 року ОСОБА_1, який не брав участі у справі, подав засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, оскільки 27 травня 2016 року ОСОБА_2 відступив йому своє право вимоги як позикодавця за укладеним 10 квітня 2010 року з ОСОБА_3 договором позики та іпотечним договором в редакції відповідно до договорів про внесення змін та доповнень до договору позики та іпотечного договору від 20 січня 2011 року. Тому він є новим кредитором і вважається стороною укладених з боржником ОСОБА_3 договору позики, іпотечного договору та додаткових договорів до них.

Відповідно до частини четвертої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що оскаржуване рішення апеляційного суду було ухвалено за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, у той час як з касаційною скаргою до суду звернувся ОСОБА_1, у відкритті касаційного провадження слід відмовити з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 листопада 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення процентів за договором позики, 3 % річних, неустойки та звернення стягнення на предмет іпотеки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про визнання кредитора таким, що прострочив прийняття запропонованого належного виконання зобов'язань за договором позики та розстрочення виконання рішення.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук