Справа пр. №2/756/6134/18
У Х В А Л А

19 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1, остання при складанні заяви керувалася вимогами цивільного процесуального законодавства (враховуючи зазначення нею сторонами у справі позивача та відповідача), якими встановлені вимоги щодо форми та змісту позовної заяви, тобто справ, які розглядаються в порядку позовного провадження, однак, називає свою заяву "заявою", а не "позовною заявою". Таким чином, позивачеві слід визначитись з назвою заяви, якщо вона звертається до суду в порядку позовного провадження.

Крім того, ОСОБА_1 не оформила належним чином свою позовну заяву, оскільки відомості щодо сторін (позивача та відповідача) вказані нею у кінці заяви, тоді як вони мають міститись на початку позову.

Також позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законом, оскільки в ній фактично відсутня прохальна частина, в якій позивач ОСОБА_1 повинна викласти свої вимоги.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Так, відповідно до п. п. 2, 3, 4, 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч вищевказаним вимогам, позивач не вказала реєстраційні номери облікових карток платників податків позивача та відповідача за їх наявності або номери і серії паспортів (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв'язку, офіційні електронні адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача.

Окрім цього, позивачем не зазначено посилання на докази на підтвердження того, що дитина ОСОБА_3 перебуває на утриманні матері з посиланням на докази на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, позивач у своїй заяві просить суд зобов'язати відповідача "платити элементи на його дитину". Проте незрозуміло, що саме має на увазі позивач, оскільки у СК України є поняття стягнення "аліментів", а не "элементів". Більш того, у позовній заяві ОСОБА_1 не посилається на жодні законодавчі норми, які передбачають стягнення аліментів.

Також позивач у своїй заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, проте не вказує, в якому саме розмірі необхідно стягувати аліменти з відповідача на утримання доньки (у якому розмірі в твердій грошовій сумі чи у якій частці від заробітку (доходу) платника аліментів).

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 слід визначитись зі змістом своїх позовних вимог та вказати, в якому саме розмірі вона просить суд стягнути аліменти з відповідача ОСОБА_2

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 тобто заявляє вимогу майнового характеру, однак всупереч положенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначає ціну позову.

Відтак, ОСОБА_1 слід зазначити ціну позову, оскільки позов про стягнення аліментів є позовом майнового характеру.

За приписами ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен заначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Крім того, належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення), позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналів поданих нею письмових доказів.

Окрім цього, позивачем не додано до позовної заяви підтвердження про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Більш того, ч. 1 ст. 177 ЦПК України встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Однак, ОСОБА_1 вимоги, передбачені вказаною законодавчою нормою, не виконані.

Зокрема, позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї (засвідчених належним чином), відповідно до кількості відповідачів, вказаних у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 29 листопада 2018 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук