1Справа № 335/5431/18 2/335/1657/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без руху

21 травня 2018 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості по нарахованій але не виплаченій заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1, в особі адвоката ОСОБА_2, до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості по нарахованій але не виплаченій заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати та стягнення моральної шкоди.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України, у звязку з наступним.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», у редакції, чинній до 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільнялися позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 01 вересня 2015 року ця категорія пільговиків звужена. Так, за пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року в справі № 226/168/15-ц. У цій справі позивач звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Верховний Суд, на підставі зазначених вимог закону, прийшов до висновку, що такі вимоги не є вимогами про поновлення на роботі та про стягнення заробітної сплати, а тому позивач не звільнений від сплати судового збору.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру: про стягнення моральної шкоди у розмірі 7 000 гривень та дві вимоги майнового характеру: про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 2 713,44 гривень; та про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 2 918, 46 гривень.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму (704,80 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму (8810 гривень).

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму (704,80 гривень).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Однак, позивачем ОСОБА_1 судовий збір не сплачено.

Право на звернення в суд не є абсолютним і на цьому неодноразово зауважував Європейський суд з прав людини, оскільки певна визначена процедура звернення за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права повинна бути передбачена нормами національного законодавства. І за таких обставин кожна особа, звертаючись до суду із позовом, повинна його (цього порядку) дотримуватися (рішення «Голдер проти Великої Британії» від 21 грудня 1975 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу слід виправити зазначені недоліки позовної заяви, а саме: сплатити судовий збір в розмірі 1 409,60 гривень за дві вимоги майнового характеру та 704,80 гривень за одну вимогу немайнового характеру, надавши оригінал квитанції про сплату судового збору, а в разі звільнення від його сплати надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном десять днів із дня отримання копії ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення заборгованості по нарахованій але не виплаченій заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні, стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів їх виплати та стягнення моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя В.О. Макаров