Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/774/18
10 грудня 2018 року м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретар судового засідання Сапа А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою Управління соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення переплаченої тимчасової допомоги на дітей,
в с т а н о в и в:
22 серпня 2018 року до суду надійшла позовна заява Управління соціального захисту населення Гребінківської районної державної адміністрації (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач), про стягнення переплаченої тимчасової допомоги на дітей, яка мотивована тим, що згідно заяви відповідача, поданої 22.03.2013 року, рішенням управління від 02.04.2013 року призначено тимчасову державну допомогу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Переплата за період з 01.08.2013 року по 30.09.2013 року виникла у звязку з тим, що 06.07.2013 року померла ОСОБА_3, яка повинна була сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач не повідомив управління про смерть особи, яка повинна була сплачувати аліменти. За період з 01.08.2013 року по 30.09.2013 року управлінням переплачено ОСОБА_1 тимчасової допомоги на дітей у сумі 726 грн. 00 коп. на утримання сина ОСОБА_2 З огляду на зазначене, позивач просить вказану переплачену тимчасову допомогу дитині стягнути із відповідача; судові витрати покласти на відповідача.
Учасники судового процесу у судове засідання не зявились, представник позивача подав суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не зявився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подавав. З огляду на зазначене, 10.12.2018 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно заяви ОСОБА_1 № 460 від 22.03.2013 року про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг /а.с. 4-5/, рішенням управління соціального захисту населення Гребінківської РДА від 02.04.2013 року призначено тимчасову державну допомогу на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 6/.
Згідно копії довідки про неотримання аліментів № 2278 від 01.03.2013 року, виданої ОСОБА_1 відділом ДВС Гребінківського РУЮ, він дійсно не отримував аліменти через відділ ДВС від ОСОБА_3 у період з 01.09.2012 року по 28.02.2013 року згідно виконавчого листа № 2/1605/281/12, який видано Гребінківським районним судом Полтавської області 19.09.2012 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 грн. щомісячно /а.с. 7/.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 248445, ОСОБА_3 06.07.2013 року померла /а.с. 8/.
Судом встановлено, що 02.06.2015 року управлінням праці та соціального захисту населення Гребінківської РДА Полтавської області було направлено ОСОБА_1 претензію, в якій запропоновано внести переплачену з його вини суму тимчасової державної допомоги дітям на рахунок управління, а саме 726,00 грн. /а.с. 9/.
Згідно ч. ч. 8, 10 ст. 181 СК України, якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сімї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.
Відповідно до п. 2 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22 лютого 2006 року № 189 (далі Порядок), тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується у зв'язку з ухиленням від сплати аліментів або відсутністю у боржника коштів та іншого майна, на які за законом може бути звернено стягнення;стосовно одного з батьків здійснюється кримінальне провадження або він перебуває на примусовому лікуванні, у місцях позбавлення волі, якого визнано в установленому порядку недієздатним, а також перебуває на строковій військовій службі; місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено.
Згідно п.п. 12 п. 10 Порядку, виплата тимчасової допомоги припиняється у разі смерті одного з батьків, зобов'язаного сплачувати аліменти, або визнання його в установленому порядку безвісти чи оголошення померлим.
Згідно ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 року, одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи,що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.
Отже, судом встановлено, що позивачем виплату державної допомоги проведено добровільно, однак із наданих позивачем доказів вбачається недобросовісність з боку відповідача, що полягає у несвоєчасному повідомленні про обставини, які є підставою для припинення тимчасової допомоги, у звязку з чим відповідачем було безпідставно отримано тимчасову допомогу за період з 01.08.2013 року по 30.09.2013 року в сумі 726,00 грн.
Зважаючи на вищезазначене, з огляду на те, що відповідачем доказів протилежного суду не надано, виходячи із принципів змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства, вирішуючи справу на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення переплаченої тимчасової допомоги слід задовольнити.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Тому, з відповідача на користь держави слід стягнути також 762 грн. 80 коп. судового збору.
З огляду на зазначене, на підставі ч. ч. 8, 10 ст. 181 СК України, ст. ст. 1212, 1215 ЦК України, Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми» № 2811-XII від 21.11.1992 року, п. 2, пп. 12 п. 10 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме», затвердженого постановою КМУ від 22 лютого 2006 року № 189, керуючись ст. ст. 1, 12, 13, 81, 89, 141, ч.ч. 3,4 ст. 200, ч. 4 ст. 206, 259, 263-265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4