Справа № 710/1152/18
Провадження № 2/710/647/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2018 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Бараненко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шполянської міської ОТГ про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2018 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ОСОБА_1 право власності на двохповерховий магазин загальною площею 91,4 кв.м, який розташований по вул. Слобідській, 54 в м. Шпола, Черкаської області.

Позов мотивує тим, що позивач, обравши спосіб захист свого цивільного права, що передбачений пунктом 1 частиною 2 статті 16 ЦК України - визнання прав, звертається до суду за захистом свого невизнаного особистого майнового права на нерухоме майно: нежитлову споруду комерційного призначення - магазин, який був побудований (зведений) позивачем по вул. Слобідській, 54 в м. Шпола Черкаської області на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети на час будівництва та його завершення, однак цільове призначення земельної ділянки було змінено під уже збудоване нерухоме майно за рішенням органу місцевого самоврядування Шполянської міської ради, яка раніше видавала нормативний акт про передачу у власність цієї ж земельної ділянки її попередньому володільцю. 07.12.2007 за договором купівлі-продажу позивач придбала земельну ділянку з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства площею 0,1433 га, що розташована по вул. Слобідська. 54 в м. Шпола Черкаської області (надалі - земельна ділянка). Пізніше, а саме 19.11.2008 позивач отримала у відділі земельних ресурсів у Шполянському районі державний акт на право власності на земельну ділянку. Одночасно на початку 2008 року позивач розпочала на земельній ділянці будівництво нежитлової споруди комерційного призначення - магазину, який був завершений будівництвом в кінці 2008 року, що підтверджується характеристикою будинку, господарських споруд та будівель технічного паспорта на магазин інвентаризаційної справи № 2054. Будівельні роботи по зведенню будівлі магазину позивач розпочала без отримання відповідних дозволів від уповноваженого на те виконавчого органу Шполянської міської ради Черкаської області. У травні 2012 року позивачка вирішила здійснювати підприємницьку діяльність за видом, що відповідає коду КВЕД 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, тому 14.05.2012 зареєструвалася підприємцем. Зрозуміло, що торгівлю продуктами харчування позивач планувала здійснювати у збудованому нею магазині, однак щоб розпочати бізнес необхідно було спочатку ввести цю будівлю в експлуатацію та оформити на неї право власності. За результатами розподілу земельної ділянки було сформовано дві земельні ділянки площею 0,1367 га та площею 0, 66 га., на якій знаходиться самочинно збудований позивачкою магазин. На підставі заяви позивачки та за рішенням Шполянської міської ради було змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,66 га з ведення особистого підсобного (селянського) господарства на призначення, що відповідало меті для якої була зведена на ній будівля магазину, а саме для будівництва закладу торгівлі, і видане Свідоцтво про право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0275. За результатами технічного обстеження будівлі магазину на предмет дотримання будівельних норм і правил при його зведенні та можливості його надійної і безпечної експлуатації, що проводилося у квітні 2018 року на підставі заяви позивача ОСОБА_2 проектно-виробничим архітектурно-планувальним підприємством «Облархбюро» Черкаської обласної ради, встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації будівлі магазину, що підтверджується Звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта будівництва магазину літ. «Г-2» по вул. Слобідській № 54 в м. Шпола Черкаської області. Крім цього відділом містобудування, архітектури, будівництва та житлово - комунального господарства Шполянської районної державної адміністрації 10.04.2018 був складений Висновок щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм і правил, за змістом якого. - розташування будівлі самочинно зведеного мною магазину відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92**. водночас комерційна споруда знаходиться на земельній ділянці, що була надана для цієї ж мети будівництва заклад) торгівлі. Тому позивач звернулась з даним позовом до суду.

Ухвалою Шполянського районного суду, Черкаської області 02.10.2018 було відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шполянського районного суду, Черкаської області 23.11.2018 було зарито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі .

Представник відповідача у судове засідання зявився, подав до суду заяву про визнання позову та просив розглядати справу без його участі.

Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 123931від 19.11.2008, виданого Шполянською міською радою Черкаської області, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.12.2007 року реєстр № 2869, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,1433 га, яка розташована за адресою: вул. Слобідська, 54 м. Шпола, Черкаської області, цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землею та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 43 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про шлюб серія 1- СР № 072223 від 26 березня 2011 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шполянського районного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб 26.03.2011, про що в книзі реєстрації шлюбів 26.03.2011 було зроблено запис №31. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на ОСОБА_4 (а.с.10).

Згідно технічного паспорта, виготовленого комунальним проектно виробничим архітектурно планувальним підприємством «Облархбюро» Черкаської обласної ради, за станом на 27.03.2018, інвентаризаційна справа №2054, по вул. Слобідська №54 м. Шпола, Черкаської області, розташований двоповерховий магазин загальною площею 91,4 кв.м., позначений літерою «Г-2», 2008 року будівництва. (а.с.11-20).

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта, виготовленого комунальним проектно виробничим архітектурно планувальним підприємством «Облархбюро» Черкаської обласної ради від 02.04.2018 встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації магазину розташованого по вул. Слобідській №54, м. Шпола, Черкаської області, літ. «Г-2», загальною площею -91,4 кв.м, площа забудови -58,9 кв.м., будівельний обєм 291,5 куб.м, категорія складності ІІ. (а.с. 23-32).

Згідно висновку щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації державних будівельних норм і правил від 10.04.2018 №9/7.39 виданого відділом містобудування, архітектури, будівництва та житлово комунального господарства Шполянської районної державної адміністрації Черкаської області, встановлено, що будівля побудована самочинно, але з дотриманням вимог ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», будівельних, санітарних та протипожежних норм. Цільове призначення земельної ділянки відповідає самочинному будівництву і не порушуються права інших осіб. Право власності на будівлі за заявою забудовника можна визнати судом для подальшого отримання декларації на прийняття обєкта в експлуатацію та відповідного свідоцтва на право власності на нерухоме майно. (а.с.42).

У відповідності до висновку про ринкову вартість обєкта оцінки від 10.08.2018 за №0486/он-18 виданого ТОВ «Земельне Бюро», ринкова вартість магазину за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Слобідська, 54 - становить 292 480 (двісті девяносто дві тисячі чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок, без ПДВ. (а.с.43-44).

Згідно рішення сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 15.11.2013 року №31-9.16/VI, було затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_1, стосовно зміни цільового призначення частини земельної ділянки (кадастровий номер :01:004:0275), площею 0,0066 га, для будівництва закладу торгівлі (магазину) за адресою: Черкаська обл., м. Шпола по вул. Слобідська, 54. Змінено цільове призначення частини земельної ділянки площею 0,0066 га, вул. Слобідська 54 м. Шпола, яка належить на праві власності ОСОБА_1, згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 123931, від 19.11.2008 з цільового призначення (для ведення особистого підсобного господарства) на цільове призначення для будівництва закладу торгівлі (магазин). (а.с.55).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 28.12.2016 припинила підприємницьку діяльність, номер запису 2003076 (а.с.21-22).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.01.2014, серія САК № 481118 індексний номер 16170514, виданого Реєстраційною службою Шполянського районного управління юстиції Черкаської області, земельна ділянка за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Слобідська, 54, кадастровий номер :01:004:0275, цільове призначення для будівництва закладу торгівлі (магазин) площею 0,0066 га, належить на праві приватної власності ОСОБА_1.(а.с.40).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 16182494 від 15.01.2014 року, серії САН 708723, виданого Державним реєстратором реєстраційної служби Шполянського районного управління юстиції Черкаської області ОСОБА_5, за ОСОБА_6 11.01.2014 в Державному реєстрі речових прав було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0066 га, цільове призначення для будівництва закладів торгівлі (магазин), за адресою: Черкаська область, Шполянський район, м. Шпола, вул. Слобідська, 54, кадастровий номер :01:004:0275, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 57, номер запису 4261522. Підстава виникнення свідоцтво про право власності, серія та номер :16170514, видане 15.01.2014 року, Державним реєстратором реєстраційної служби Шполянського РУЮ ОСОБА_5 (а.с.41).

Згідно листа управління Державної архітектурно будівельної інспекції у Черкаській області, Державна архітектурно будівельна інспекція України від 17.05.2018 року №1023-3-1.20/183 ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті в експлуатацію магазину збудованого в 2008 році за адресою: м. Шпола, вул. Слобідська, 54. В той же час в листі зазначено, що відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження обєкта. Технічне обстеження проводиться субєктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України «Про архітектурну діяльність» одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (а.с.63).

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації прав підлягають в тому числі, право власності.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

За змістом статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Отже, до початку реалізації права на забудову конкретної земельної ділянки особа зобов'язана у встановленому порядку набути право власності або користування на цю земельну ділянку.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво об'єкта на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, не може набути право власності на нього в порядку статті 331 ЦК України.

У частині першій статті 376 ЦК України, зазначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього, ч.2 ст. 376 ЦК України.

Згідно ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно ч.5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 за № 6 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень. Будівництвом об'єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об'єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку. Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об'єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі. Під проектом слід розуміти залежно від категорії об'єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України «Про архітектурну діяльність», отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.

Відповідно до п.12 (абз.12) вищевказаної Постанови, вирішуючи справи за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Відповідно до п. 21 зазначеної Постанови, при вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суд має виходити з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29, 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

З контексту частин третьої та четвертої статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

Аналіз норм частини третьої статті 376 ЦК України дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником та користувачем, якщо такий є та не являється забудовником.

Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об'єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

При цьому слід ураховувати положення частини першої статті 376 ЦК України, а саме: наявність в особи, що здійснила будівництво, належного дозволу та належно затвердженого проекту, а також відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об'єкті нерухомості.

Такий висновок міститься у рішенні Верховного Суду справа № 1621/436/12 від 11.07.2018, аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 1328цс15.

Як встановлено судом, двоповерховий магазин площею 91,4 кв.м., за адресою вул. Слобідська 54, м. Шпола, Черкаської області, було закінчено будівництвом у 2008 році, що підтверджується технічним паспорт на обєкт (а.с. 11-20), та звітом про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта (а.с.23-32). Будівництво здійснено на земельній ділянці, цільовим призначенням якої є для ведення особистого підсобного господарства (а.с.9). Здійснене будівництво є самочинним, що підтверджується висновком щодо відповідності забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації державних будівельних норм і правил (а.с.42). Цільове призначення земельної ділянки площею 0,0066 га, за адресою вул. Слобідська 54, м. Шпола, на якій розміщений обєкт самочинного будівництва магазин, було змінено рішенням сесії Шполянської міської ради Черкаської області від 15.11.2013 року № 31-9.16/VI, із цільового призначення на ведення особистого підсобного господарства на цільове призначення для будівництва закладів торгівлі (магазин).(а.с.55). В подальшому 15.01.2014 року, позивачка отримала Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, земельну ділянку площею 0,0066 га кадастровий номер :01:004:0275, за адресою: вул. Слобідська 54, м. Шпола, Черкаської області. (а.с.40).

Таким чином, будівництво магазину у 2008 році, було здійснено на земельній ділянці, що не була відведена позивачці для цієї мети. Зміна цільового призначення відбулася 15.11.2013, тобто після завершення самочинного будівництва магазину. Проте у позивача відсутні належного дозвіл на будівництво та належно затверджений проект.

Враховуючи наявні докази, та встановлені обставини справи, суд вважає, що оскільки позивачкою було здійснено самовільне будівництво магазину, на земельній ділянці не відведеній для будівництва власне магазину, проте в подальшому позивач отримала дану земельну ділянку у власність під уже збудоване майно, за цільовим призначенням, яке відповідає збудованому майну, порушень будівельних норм та правила, а також порушень прав третіх осіб при здійсненні такого будівництва не виявлено, майно є новозбудованим, питання прийняття в експлуатацію даного обєкта, було предметом розгляду компетентного державного органу, за результатом якого забудовнику було правомірно відмовлено у прийнятті в експлуатацію обєкта, однак позивачем не наданий належного дозвіл на будівництво та належно затверджений проект, суд приходить до висновку, що позов не належить до задоволення.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки позов не задовольняється, тому понесені позивачем судові витрати не стягуються з відповідача.

На підставі ст.ст. 331, 376 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Шполянського

районного суду ОСОБА_7