Справа № 211/1407/18
Провадження № 2/211/1212/18
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13 грудня 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Польчик Л.В.

за участі представника позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1

за відсутності відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, суд, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовною заявою, зазначивши, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 кредитного договору № б/н від 27.03.2010 року, ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

20.12.2013 року ОСОБА_4 померла, та її спадкоємцем є ОСОБА_2 яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Водоп`янова, 5/106 .

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за вказаним кредитним договором становить 6266,81 грн.

Враховуючи приписи ст. 1281 ЦК України 15.06.2014 року до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора, та 23.06.2014 року було отримано відповідь, згідно якої спадкоємці померлої ОСОБА_4 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії банку.

Від прийняття спадщини протягом встановленого законом строку відповідач ОСОБА_2 не відмовлялась, отже є такою що прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобовязання померлого позичальника.

21.09.2017 року ОСОБА_2 було направлено лист претензію, яку відповідач залишила без задоволення, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2010 року у розмірі 6266,81 грв., та судові витрати у розмірі 1762,00 грв.

У відповідності до гл. 10 ст. 274 ЦПК України «у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи.

Ч. 2 даної статті вказує, що «у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін».

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому у відповідності до ст. 279 ЦПК України «Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Представник позивача ОСОБА_1В у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, покладаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явилася, про слухання справи повідомлялася шляхом розміщення оголошення про його виклик до суду на офіційному сайті «Судова влада України» та рекомендованою поштою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 27.03.2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір (а.с. 5 - 29) яий відповідно ч. 1 ст. 634 ЦК України є договором приєднання та складається з Анкети - заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та самих Правил та Умов.

20 грудня 2013 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ № 548064 (а.с.32).

Позичальник ОСОБА_4 у повному обсязі не виконала взяті на себе грошові зобовязання за кредитним договором від 27.03.2010 року, заборгованість становить 6266,81 грн. (а.с. 3-4 розрахунок), з яких: 6265,47 грн. - заборгованість за кредитом, 1,34 грн. заборгованість за відсотками.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_2, що підтверджується копіями паспортів ОСОБА_4 та ОСОБА_2, в яких адресою реєстрації зазначено: м. Кривий Ріг, вул. Водоп`янова, 5/106 (а.с.30-31).

За відомостями виконкому Довгинцівської районної у місті ради ОСОБА_2 з 29.04.2002 року та станом на 05.05.2018 року зареєстрована за вказаною адресою, тобто адресою спадкодавця.

Частинами 1,3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм вбачається, що прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин, - поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч.1 ст.1270ЦК України строк.

15.06.2014 року позивач направив претензію кредитора до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори (а.с. 33-35), в якій просив повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника, включити його кредиторські вимоги в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком.

До зазначено претензії банком було долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_4, яка не містить будь-яких відомостей про те, коли ця копія отримана банком.

Із копії повідомлення державного нотаріуса ОСОБА_5, від 17.06.2014 року (а.с. 36), яка банком отримана 23.06.2014 року, вбачається, що на підставі претензії банку до спадкоємців боржника ОСОБА_4, було заведено спадкову справу за № 190/2014 від 17.06.2014 року. Із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадкових прав до нотаріальної контори спадкоємці боржника не зверталися

Відповідно до норм ст.ст.11,525 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, акти цивільного законодавства, а також із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.ст.1054,1055 ЦК України).

Нормою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст.ст.610,611 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняються смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права i обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, отже зобов'язання за кредитним договором входять до складу спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені ст. 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії , може реалізувати своє субєктивне право.

Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року.

Кредитор спадкодавця, який не предявив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляються права вимоги.

Таким чином, вимога кредитора до спадкоємців може бути заявлена як шляхом звернення до державної нотаріальної контори з відповідною претензією, так і шляхом звернення до суду з позовом.

Аналіз норм статей 1216,1218,1219,1231,1268,1269,1296,1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків предявлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором передбачених ст. 1281 ЦК України строків предявлення вимог, ( які є присічними, преклюзивними ) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України законодавець допускає два способи предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців: безпосередньо до спадкоємців;опосередковано через нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Обрання певного способу є правом кредитора і здійснюється ним на власний розсуд.

За приписами ст. ст. 12,81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожан сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вже вище зазначалось 15.06.2014 року за вих. № SAMDN0513 від 19.05.2014 року банк звернувся з претензією кредитора до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначив, що на теперішній час, тобто станом на 19.05.2014 року, вони дізналися про смерть боржника ОСОБА_4 17.06.2014 року спадкову справу 190/2014 після померлої ОСОБА_4 було заведено саме за претензією Банку, про що повідомлено банк (повідомлення отримано банком 23.06.2014 року). 21.09.2017 року банк надіслав ОСОБА_2 лист - претензію від 11.09.2017 року за вих. № SAMDN0513 (а.с. 37), а з даним позовом до останньої звернувся лише 05 квітня 2018 року, тобто з пропуском шестимісячного строку визначеного законом для звернення з відповідною вимогою до спадкоємця боржника.

Крім того, відповідно до вимог ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Проте, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України наявності спадкового майна та його вартості, одержаного відповідачем в спадщину після смерті ОСОБА_4

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову про задоволення вимог кредитора спадкоємцем боржника шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 12,13, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справив апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Суддя: ОСОБА_6

Повний текст рішення викладено 22.12.2018 року.