Справа № 299/534/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

за участю секретаря: Микуляк Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, на рішення Виноградівського районного суду від 05 червня 2018 року, ухваленого суддею Рішко Г.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и в :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 05.09.1998 року у виконкомі Олешницької сільської ради за актовим записом №24. За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживає з позивачкою і є студентом І курсу військово-юридичного факультету НЮУ імені Я.Мудрого на контрактній денній формі навчання. Рішенням суду від 15.03.2007 року вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Спільна дитина сторін досягнула повноліття 05.02.2018 року, однак продовжує навчання у державному вищому навчальному закладі та потребує матеріального утримання у зв'язку з цим. У зв'язку з тим, що відповідач не цікавиться матеріальним забезпеченням дитини, не бере участі в матеріальному забезпеченні навчального процесу сина, позивач ОСОБА_1 просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання, в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, починаючи від дати прийняття рішення судом.

Рішенням Виноградівського районного суду від 05 червня 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, як дитини, що продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи із дати подачі позову - з 02.03.2018 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання в освітньому закладі, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, а також стягнуто судовий збір у розмірі 704,80 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, подала на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про повне задоволення позовних вимог та стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання у розмірі ? частини від усіх видів заробітку відповідача, а також стягнути з відповідача половину суми понесених витрат позивачем на оплату вартості навчання сина ОСОБА_4 у розмірі 12 350 грн. та половину від вартості понесених витрат на проживання сина у гуртожитку у розмірі 2420 грн.; стягнути з відповідача ? частини від суми оплати послуг за навчання та проживання у гуртожитку сина. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідач офіційно працевлаштований у ПАТ «Закарпаттяобленерго» і отримує фіксований щомісячний стабільний дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ? частки від усіх видів заробітку. Твердження відповідача про отримання ним заробітної плати щомісячно в розмірі 4000-5000 грн. не відповідає дійсності, оскільки згідно відповіді №3921/13.3.38 від 14.06.2018 року на адвокатський запит, ОСОБА_3 нарахована заробітна плата, інші доходи (виплати) у розмірі 6 727,30 грн. - за січень 2018 року, 8388,37 грн. - за лютий 2018 року, 6457,24 - за березень 2018 року, всього 21 572,91 грн.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, їх представників, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що 05.09.1998 року між сторонами по справі укладено шлюб, про що у виконавчому комітеті Олешницької сільської ради зроблено актовий запис №24.

За час спільного подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, наразі студент І курсу військово-юридичного факультету НЮУ імені Ярослава Мудрого (контракта денна форма навчання). Син постійно проживає з позивачкою.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.03.2007 року у справі №2-341/2007 вирішено стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів ОСОБА_3

05.02.2018 року спільний син сторін ОСОБА_4 досяг повноліття.

Однак, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжує навчання у державному вищому навчальному закладі НЮУ імені Ярослава Мудрого (контрактна денна форма навчання)

Так, згідно довідки №1985-С, ОСОБА_4 є студентом 1 курсу 4 групи військово - юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (контракта денна форма навчання) (а.с.22).

Довідкою №44 (виданої комендантом та паспортистом гуртожитку №8 по вул.Динамівська в м.Харкові) підтверджується, що ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в студентському гуртожитку АДРЕСА_1.

Договором №05 від 17.08.2017 року про надання освітніх послуг, стверджується замовлення освітніх послуг ОСОБА_1 для ОСОБА_4, які повинен надавати державний вищий навчальний заклад НЮУ імені Ярослава Мудрого. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, становить 98000,00 грн. За кожен календарний рік окремо, вартість освітньої послуги становить 24700,00 грн.

Оплата за рік проживання в гуртожитку №8 військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, розташованого адресою АДРЕСА_1 складає 4840,00 гривень, що підтверджується чеком - квитанцією про оплату.

Довідкою №179 від 06.02.2018 р., виданою Олешницькою сільською радою стверджується інформація про те, що з 31.07.2017 року позивачка не працює, підриємницькою діяльністю не займається.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно відповіді Виноградівського РВ ДВС Головного ТУЮ у Закарпатській області №3921/13.3.38 від 14.06.2018 року на адвокатський запит, щодо доходів за 2018 рік. ОСОБА_3 нарахована заробітна плата, інші доходи (виплати) за січень 2018 року у розмірі 6 727,30 грн., за лютий 2018 року - 8388,37 грн., за березень 2018 року - 6457,24 , всього 21 572,91 грн. (а.с.79).

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, щомісяця, починаючи із дати подачі позову і до закінчення ОСОБА_4 навчання в освітньому закладі, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, суд першої інстанції врахував вище зазначені вимоги закону, матеріальне становище сторін, сукупний дохід сімей, потребу в матеріальній допомозі повнолітнього сина, що продовжує навчання на денній формі, платній основі, можливість надання такої допомоги відповідачем та рівності обов'язку батьків утримувати дитину.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітнього сина судом першої інстанції не враховано дохід, який отримує відповідач, не заслуговують на увагу, оскільки дані обставини судом враховано та дано їм належну правову оцінку.

Визначений судом розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Таким чином доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відносно доводів апеляційної скарги про неврахування судом і не вирішення питання про стягнення з відповідача половини суми понесених витрат позивачем на оплату вартості навчання сина ОСОБА_4 у розмірі 12 350 грн., половини від вартості понесених витрат на проживання сина у гуртожитку у розмірі 2420 грн., та стягнення з відповідача ? частини від суми оплати послуг за навчання та проживання у гуртожитку сина, то такі є безпідставними, оскільки в поданій позовній заяві позивач заявив вимоги виключно про стягнення з відповідача ОСОБА_3 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, який продовжує навчання, в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку, інших вимог позивач не заявляв і вони, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, передбаченого ст. 13 ЦПК України, не могли бути предметом розгляду суду першої інстанції.

В суді апеляційної інстанції, відповідно до ч.6 ст.367 ЦПК України, не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством в межах заявлених позовних вимог. Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 05 червня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2018 року.

Головуючий :

Судді: