Справа № 300/827/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20 листопада 2018 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Джуги С.Д. і Собослоя Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» на ухвалу судді Воловецького районного суду від 13 вересня 2018 року (у складі судді Софілканич О.А.) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» про видачу судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Закарпатгаз Збут» (надалі - Товариство) звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу у вересні 2018 р.

Просило видати судовий наказ, яким стягнути із ОСОБА_2 на свою користь:

- 6 624,48 грн. - основного боргу за спожитий газ;

- 951,70 грн. - інфляційних втрат;

- 300,47 грн. - 3% річних і 176,20 грн. у відшкодування судового збору.

На обґрунтування заяви вказало, що в період із липня 2015 р. по березень 2017 р. споживач ОСОБА_2 здійснював фактичне споживання природного газу, про що свідчить, зокрема, фінансовий стан абонента, яким зафіксовано різницю показників лічильника природного газу. Боржник не виконував узятих на себе зобов'язань і не сплачував вартість спожитого газу. У зв'язку з цим заявником був здійснений розрахунок за надані послуги з газопостачання (відповідно до показників лічильника та встановлених цін на газ) і станом на 03.09.2018 р. у ОСОБА_2 утворилася заборгованість, яка складає 6 624,48 грн. Також, згідно з вимогами Закону з боржника підлягає стягненню 951,70 грн. - інфляційних втрат і 300,47 грн. - 3 % річних.

Ухвалою судді Воловецького районного суду від 13 вересня 2018 р. у видачі судового наказу було відмовлено.

Товариство просить скасувати цю ухвалу, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводить про неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Указує, що в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують суб'єктивне право у заявника на звернення до суду із відповідною заявою. Зазначає, що відповідно до вимог процесуального закону реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника - фізичної особи, або серія і номер паспорта вказуються за їх наявності. Крім того Товариство заявляло клопотання про витребування реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника - фізичної особи, однак таке клопотання судом не було розглянуто.

Суд виходив із того, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, зокрема, Товариством не було вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника - фізичної особи. Також суд дійшов висновку, що в заяві має бути вказано вимоги заявника та обставини, на яких ґрунтуються такі вимоги, копія договору укладеного в письмовій (у т.ч. електронній) формі, за якими пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Апеляційний суд не погоджується із таким висновком, оскільки він суперечить матеріалам справи та нормам процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, із таких мотивів.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За змістом статті 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Судовий наказ може бути видано за наявності як відповідних договорів про надання таких послуг, так і інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Подана Товариством заява свідчить про виникнення (порушення) права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Зокрема, на обґрунтування своїх вимог заявником було подано: типовий договір на постачання природного газу побутовим споживачам (а.с.8) відповідно до п.1.3. якого постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним і постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Така заява-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем була адресована ОСОБА_2 (а.с.11).

Також було подано фінансовий стан абонента ОСОБА_2 (а.с.9), із якого видно сплачені споживачем суми за спожитий газ і розмір заборгованості. 25.07.2018 р.

Самі ці документи підтверджують вимоги заявника та обставини, на яких ґрунтуються такі вимоги. У матеріалах справи міститься копія типового договору на постачання природного газу побутовим споживачам і заява-приєднання до нього, за якими пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості та фінансовий стан споживача, який також підтверджує обставини у підтвердження вимог заявника.

Отже, у матеріалах справи наявні документи, що підтверджують суб'єктивне право у заявника на звернення до суду із відповідною заявою, а висновки суду першої інстанції щодо невідповідності заяви вимогам процесуального закону є такими, що суперечать наявним у справі матеріалам.

Щодо незазначення заявником реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника - фізичної особи, колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подають в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг із нього.

Згідно з ч.7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановленні строки, зобов'язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п'яти днів із дня вручення ухвали.

Відповідно до ч.4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Заявник у своїй заяві вказав, що через відсутність реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника - фізичної особи, боржника не може пред'явити такий до суду, у зв'язку з чим клопотав про витребування такого шляхом звернення суду до органів ДФС (а.с.5).

Отже, заявник повністю дотримався вимог ч.4 ст. 86 ЦПК України, а саме: вказав доказ, який не може бути подано та причини, з яких він не може бути поданий у зазначений строк.

Натомість, суд першої інстанції допустився формалізму і відмовив у видачі судового наказу, в т.ч. із цієї підстави, за умови, що потрібного доказу позивачем не надано із незалежних від нього причин.

Товариством були надані всі необхідні письмові докази, яким обґрунтовуються вимоги заяви про видачу судового наказу, однак судом першої інстанції не було надано таким, належної правової оцінки. Ті відомості, які заявник не вказав (щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків боржника - фізичної особи) не були зазначені з причин не залежних від Товариства, тому суд у цьому випадку допустився формалізму і неправомірно відмовив у задоволенні заяви.

У контексті наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 161, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 382, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпатгаз Збут» задовольнити.

2.Ухвалу судді Воловецького районного суду від 13 вересня 2018 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

4.Повне судове рішення складено 20 листопада 2018 року.

Судді: