Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/4559/15-ц Головуючий у 1-й інст. Бондарчук В. В.
Категорія 43 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Григорусь Н.Й.

ОСОБА_1

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №296/4559/15-ц за позовом Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» Житомирської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 9» Житомирської міської ради про усунення порушень прав споживача послуг

за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9», ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 12 березня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Бондарчука В.В. у м.Житомирі,

встановив:

17 квітня 2015 року КП «ВЖРЕП №9» м.Житомира звернулося до суду із позовною заявою, в якій просило стягнути з власника квартири №АДРЕСА_1 (нині вул.І.Сльоти) у м.Житомирі ОСОБА_2 заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01 травня 2012 року по 30 вересня 2015 року в розмірі 2128грн.49коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач користується такими послугами, але не сплачує їх. Під час розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути заборгованість в розмірі 4173грн.10 коп. за період з 01 травня 2012 року по 30 січня 2017 року, а також судовий збір розмірі 487грн.20коп.(т.1 а.с.138-139).

ОСОБА_2 у жовтні 2017 року подав зустрічну позовну заяву, у якій просив захистити його права споживача, зобовязати КП «ВЖРЕП №9» вчинити певні дії, зокрема, зменшити плату за невиконання обовязків по належному утриманню і ремонту житлового будинку (а.с.181,182).

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 12 березня 2018 року у задоволенні зустрічного позову відмовлено, первісний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «ВЖРЕП №9» заборгованість за надані житлово-комунальні-послуги за період з 01 січня 2014 року по 01 січня 2017 року в розмірі 2609грн.98коп. та судовий збір в розмірі 457грн.

В апеляційній скарзі КП «ВЖРЕП №9» просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що позовна давність не пропущена.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в первісному позові і задоволення зустрічного позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не взяті до уваги положення Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76, не зясовано структуру, обсяг та вартість наданих послуг.

Апеляційна скарга КП «ВЖРЕП №9» підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 з 27 березня 2012 року є власником квартири №АДРЕСА_1 (вул.І.Сльоти) у м.Житомир. З дня набуття права власності послуги з утримання будинку і прибудинкової території не сплачував, договір із КВЖРЕП №9 не укладав. У період з 01 травня 2012 року по 30 січня 2017 року він отримував від КП «ВЖРЕП №9» послуги з утримання будинку і прибудинкової території, якість яких вважає неналежною. Вартість цих послуг згідно наданого позивачем розрахунку становить 4173грн.10 коп.

7 грудня 2015 року та 14 червня 2016 року (після подання КП ВЖРЕП №9 позову) ОСОБА_2 звернувся до КП ВЖРЕП №9 із претензіями щодо житлово-комунальних послуг. У першій претензії він просив виконати ремонт зовнішніх стін, відновити роботу витяжної вентиляції, провести ремонт плити балкону над вікнами його квартири, відремонтувати або замінити залізобетонну плиту над входом у перший підїзд будинку, відремонтувати вхідні двері до підїзду (т.1 а.с.155) У відповіді від 09.12.2015 року КП ВЖРЕП №9 повідомив заявника, що не надає послуг з ремонту конструктивних елементів будинку, зокрема балконів, і не нараховує за них плату, а заявок на ремонт димового каналу від ОСОБА_2 не надходило. Згідно акту про надання послуг (виконання робіт) по поточному ремонту за грудень 2015 року у квартирі №1 проведена перевірка та прочистка димових та вентиляційних каналів (а.с.108).

До відповіді долучено розрахунок тарифів по будинку (т.1 а.с.46-47). У другій претензії містилися вимоги щодо довиконання ремонтних робіт зовнішніх стін та фундаменту будинку, проведення ремонту плити балкону, заміни або ремонту залізобетонної плити над входом у перший підїзд будинку, фарбування вхідних дверей до підїзду (т.1 а.с.157). У відповіді від 17.06.2016 року КП ВЖРЕП №9 повторно повідомив інформацію, викладену у відповіді на першу претензію, а також про те, що ремонтні роботи, якість яких не влаштовує заявника, були виконанні робітниками, найнятими мешканцями будинку за кошти останніх (т.1 а.с.152).

Згідно довідки КП ВЖРЕП №9 у період з 01.05.2012 року по 01.02.2016 року старшою будинку ОСОБА_3 підписані акти виконаних робіт за послугу «прибирання прибудинкової території» в кількості 44, чотири акти долучені до матеріалів справи (т.1 а.с.105-107).

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року споживач, зокрема, зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, з дня набуття права власності на квартиру ОСОБА_2 не виконував зазначених обовязків, взагалі не оплачував послуги з утримання будинку і прибудинкової території. До предявлення до нього позову із будь-якими претензіями щодо неналежного надання послуг в порядку, визначеному законом, до позивача не звертався.

ОСОБА_2 подав письмову заяву про застосування позовної давності.

З урахуванням ст.ст.20,21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги суд першої інстанції зробив правильний висновок про обовязок відповідача сплатити заборгованість.

Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Оскільки позивач звернувся до суду із позовом 17 квітня 2015 року, то в межах позовної давності знаходяться вимоги про стягнення заборгованості за весь періодё починаючи з 01 травня 2012 року.

За таких обставин рішення щодо первісного позову належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення вимог КП «ВЖРЕП №9» в повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_2 на користь КП «ВЖРЕП №9» судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви та апеляційної скарги відповідно в розмірі 243грн.60коп. та 365грн.40коп. (т.1 а.с1,2,232.) Сплата судового збору у більшому розмірі доказами не підтверджена.

В частині відмови у задоволенні зустрічного позову рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» задовольнити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 12 березня 2018 року щодо часткового задоволення первісного позову скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку і прибудинкової території за період з 01 травня 2012 року по 30 січня 2017 року в розмірі 4173грн.10 коп. та судовий збір в розмірі 243грн.60коп.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №9» судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 365грн.40коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: