Справа № 182/6063/18
Провадження № 2/0182/3089/2018
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19.11.2018 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Тихомирова І.В.

при секретарі Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі Дніпропетровської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 1994 року, виданого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 належить житловий будинок з надвірними будівлями № 19 по вул. Р.Люксембург (після перейменування Козацька) в м. Нікополі Дніпропетровської області.

На даний час за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь, вул. Козацька (до перейменування Р.Люксембург), буд. 19, разом з позивачем зареєстровані її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_2 в 1995 році забрав свої особисті речі, виїхав із зазначеного житлового будинку та з того часу за вказаною адресою не проживає. На даний час ОСОБА_2 постійно мешкає за межами України.

Відповідач ОСОБА_3 уклавши шлюб змінив місце свого постійного проживання, забрав свої особисті речі та з вересня 1992 року в належному позивачу житловому будинку не проживає. Зараз ОСОБА_3 також проживає за межами України.

Оскільки відповідачі постійно проживають за межами України, тому вони не мають можливості добровільно знятися з реєстрації.

В той же час, наявність реєстрації постійного місця проживання відповідачів в належному позивачу житловому будинку створює їй перешкоди у здійсненні права користування та володіння належним житловим будинком, оскільки вона вимушена нести додаткові витрати на оплату комунальних платежів та позбавлена можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

У звязку з наведеними обставинами, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями № 19 по вул. Козацька в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Ухвалою судді від 01 жовтня 2018 року відкрито провадження по даній справі та у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України вирішено проводити розгляд вказаної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що відповідає положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с.30).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом ознайомлені, про розгляд даної справи були належним чином повідомлені.

17 вересня 2018 року на адресу суду окремо від кожного з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 електронною поштою надійшли заяви в яких вони зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.23-29).

Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном за власним розсудом.

Частиною 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, член сім'ї наймача може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад один рік у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 травня 1994 року, виданого державним нотаріусом Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 належить житловий будинок з надвірними будівлями № 19 по вул. Р.Люксембург (після перейменування Козацька) в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с.9).

Разом з позивачем в належному їй житловому будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які доводяться їй синами, що підтверджується довідкою квартального комітету № 30 від 10 серпня 2018 року (а.с.10,21,22).

Відповідач ОСОБА_2 з 1995 року не проживає за вищезазначеною адресою, добровільно виїхав із спірного житлового будинку та з того часу там більше не проживає. Дані обставини підтверджується актом про не проживання від 07 серпня 2018 року, затвердженим головою квартального комітету № 30 ОСОБА_6 (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_3 в 1992 році виїхав з належного позивачу домоволодіння, забрав свої особисті речі та з того часу в ньому також не проживає. Даний факт підтверджується актом про не проживання від 07 серпня 2018 року, затвердженим головою квартального комітету № 30 ОСОБА_6 (а.с. 12).

Визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Козацька, буд. 19 позивачу необхідно з метою подальшого оформлення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

Враховуючи, те що обидва відповідачі понад двадцять років не проживають в належному позивачу житловому будинку з надвірними будівлями без поважних причин, та приймаючи до уваги той факт, що відповідачі не заперечують проти задоволення позову ОСОБА_1, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3, відповідно до вимог ст. 405 ЦПК України втратили право користування житловим будинком з надвірними будівлями № 19 по вул. Козацькій (до перейменування Р.Люксембург) в м. Нікополі Дніпропетровської області.

За таких обставин, суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,76,81,89,141,218,247,263-265,279 ЦПК України, ст. ст. 317,319,405 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Козацька (до перейменування Р.Люксембург), буд. 19.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Козацька (до перейменування Р.Люксембург), буд. 19.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 21 листопада 2018 року.

Суддя: ОСОБА_7