АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2-2305/11 Головуючий суддя І інстанції Музиченко В. О.
Провадження № 22-ц/790/333/18 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: Спори про право власності
та інші речові права про приватну власність
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.

суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря:ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу № 2-2305/2011 за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до виконавчого комітету Комінтернівської районної в м. Харкові ради, треті особи Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», Сьома Харківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, з апеляційною скаргою ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2011 року в складі судді Музиченка В.О., -

встановив:

У серпні 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 01 грудня 2005 року помер ОСОБА_6, у звязку з чим відкрилась спадщина, до складу якої увійшло 121/512 частин житлового будинку № 16 по пров. Брянському в м. Харкові, які належали померлому на підставі договору купівлі-продажу від 24 жовтня 1963 року. Вони є спадкоємцями першої черги (дружина та донька), спадщину прийняли, оскільки проживали разом зі спадкодавцем на час його смерті. Посилаючись на те, що рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 15 жовтня 2010 року частка ОСОБА_6 у праві власності на будинок змінена на 29/100, оформити спадщину в нотаріальному порядку вони позбавлені можливості, оскільки рішенням Облвиконкому від 20 лютого 1989 року було накладено заборону на відчуження вищевказаного будинку у звязку з його майбутнім знесенням, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на 29/100 частин житлового будинку № 16 по пров. Брянському в м. Харкові.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2011 року позов задоволено. Визнано право власності в порядку спадкування за законом після ОСОБА_6, померлого 01 грудня 2005 року, на 29/100 часток житлового будинку № 16 по пров. Брянському в м. Харкові з відповідною частиною надвірних будівель у рівних частках за його дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, просив рішення скасувати. В обґрунтування скарги зазначив, що на підставі договору від 15 вересня 2017 року ОСОБА_5 набула право власності на 229/2048 частин житлового будинку № 16 по пров. Брянському в м. Харкові, а реєстрація права власності позивачів на 29/100 його частин перешкоджає реалізації права володіння та розпорядження вказаним майном.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 24 жовтня 1963 року, посвідченого нотаріусом Сьомої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_7І, ОСОБА_6 на праві власності належали 121/512 частин житлового будинку № 16 з відповідною частиною надвірних будівель, розташованих по пров. Брянський у місті Харкові.

01 грудня 2005 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ВЛ № 036865, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану №4 Харківського обласного управління юстиції 02 грудня 2005 року.

Спадкоємцями першої черги були дружина померлого ОСОБА_2, донька - ОСОБА_3 та син ОСОБА_8, який звернувся до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у встановлений законом строк прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6, проте позбавлені можливості отримати відповідне свідоцтво у нотаріальній конторі у звязку з існуючими обтяженнями нерухомого майна, що є підставою для визнання за ними права власності на спадковий будинок в судовому порядку.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ст. 1223 ЦК).

Згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як убачається із матеріалів справи, 15 вересня 2017 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було укладено договір дарування, відповідно до якого остання набула право власності на 229/2048 частин житлового будинку № 16 по пров. Брянському в м. Харкові.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_5 посилалася на те, що визнання за позивачами права власності на 29/100 частин вищевказаного нерухомого майна порушує її право володіння та розпорядження ним, оскільки її частка у праві власності за договором дарування становить 229/2048, тобто обчислена до іншого знаменника, у звязку з чим вона позбавлена можливості зареєструвати своє речове право.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що право власності ОСОБА_5 на 229/2048 частин житлового будинку № 16 по пров. Брянському в м. Харкові зареєстровано 15 вересня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис № 37108932.

Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням, яке ухвалено у 2011 році, порушено право власності ОСОБА_5, яка набула це право лише у 2017 році, апелянтом не надано.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5, залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 липня 2011 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2018 року.

Головуючий Р.М. Піддубний

Судді А.В. Котелевець

ОСОБА_11