справа №619/947/17
провадження №4-с/619/13/18
Ухвала

Іменем України

22 травня 2018 року

м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Нечипоренко І.М.,

імена (найменування) учасників справи:

боржник (заявник): фермерське господарство «Веселе»,

представник боржника: Мироненко Станіслав Станіславович,

стягувач: ОСОБА_2,

приватний виконавець: Бабенко Дмитро Анатолійович.

Питання, що вирішуються ухвалою.

Представником боржника ФГ «Веселе» адвокатом Мироненко С.С. подано до суду скаргу, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича від 21.04.2018 року (ВП №56083888) про відмову у відводі; зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича винести постанову про самовідвід у виконавчому провадженні №56083888; визнати незаконним рішення приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича №772 від 23.04.2018 року про відмову у задоволенні клопотання від 18.04.2018 вих. №18/04/3 про передачу виконавчого провадження №56083888 на виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області; зобов'язати приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича передати виконавче провадження №56083888 на виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області. В обґрунтування скарги зазначено, що постановою Приватного виконавця виконавчого округу області Бабенка Д.А. від 30.03.2018 відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №619/947/17, виданого 26.03.2018 року Дергачівським районним Харківської області про стягнення з ФГ «Веселе» на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 1025990,50грн. Вважає, що виконавче провадження №56083888 здійснюється Приватним виконавцем упереджено, не об'єктивно, з порушенням, ст.2 ЗУ «Про виконавче провадження» засад, а також з порушенням строків та процедури виконавчих дій. 04.04.2018 приватним виконавцем було здійснено вихід за місцем знаходження ФГ «Веселе», саме тоді ФГ «Веселе» стало відомо про початок примусового виконання рішення. Постанова про відкриття виконавчого провадження року станом на дату здійснення приватним виконавцем виконавчих дій з метою перевірки ну ФГ «Веселе», а саме на 04.04.2018 не надходила. Таким чином, з урахуванням положень ч.5 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» вихід державного виконавця за адресою місцезнаходження ФГ «Веселе» здійснений з порушенням процедури, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження». У Міжрайонному ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області відкрито виконавчі провадження по стягненню коштів з ФГ «Веселе». Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження зазначені виконавчі провадження відкрито 13.03.2014, 13.05.2014, 14.05.2014, 25.05.2015, 05.11.2015, 05.11.2015, 06.05.2016, 09.11.2017, 23.11.2017, тобто усі виконавчі провадження відкрито раніше, ніж виконавче провадження №56083888. Відповідно до п.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5) у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об'єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова. У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об'єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи. Відповідно до п. 15 Інструкції об'єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу. Таким чином, Приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. не було дотримано порядку виконання рішення при наявності інших виконавчих документів, за якими боржником являється ФГ «Веселе». У зв'язку з чим 18.04.2018 на адресу Приватного виконавця Бабенка Д.А. було направлено клопотання, у якому Голова ФГ «Веселе» просить передати виконавче провадження №56083888 на виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області. У відповідь на зазначене клопотання 26.04.2018 року на адресу ФГ «Веселе» надійшов лист №772 від 23.04.2018, у якому приватний виконавець повідомляє про те, що право вибору виконавця належить стягувачу, а не боржнику, внаслідок чого у задоволенні клопотання про передачу виконавчого провадження №56083888 на виконання до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області відмовлено. 06.04.2018 представник ФГ «Веселе» адвокат Мироненко С.С. звернувся до приватного виконавця з заявою про надання матеріалів виконавчого провадження та копій всіх прийнятих рішень, у зв'язку з тим що останні на адресу ФГ «Веселе» не доставлялися. До вказаної заяви, на підтвердження повноважень на представництво боржника, було додано копію договору на представництво, копію ордеру та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, усі документи засвідчені підписом та печаткою адвоката. Натомість, 16.04.2018 приватний виконавець не надав для ознайомлення матеріали виконавчого провадження. Цього ж дня, 16.04.2018, на адресу представника ФГ «Веселе» надійшла відповідь на вищезазначену заяву. Відповідно до якої приватний виконавець відмовив у направленні копій матеріалів виконавчого провадження (у тому числі постанови про відкриття виконавчого провадження), а також зазначив про невідповідність наданих на підтвердження повноважень представника документів вимогам ЛСТУ 4163-2003 Національний стандарт України «Державна уніфікована система документації. Таким чином, діями приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича було порушено право ФГ «Веселе» на професійну правничу допомогу, передбачене ст.59 Конституції України. З урахуванням здійснених приватним виконавцем дій та прийнятих рішень у ході примусового виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 10 жовтня 2017 року у справі № 619/947/17 у ФГ «Веселе» з'явилися достатні підстави стверджувати про вірогідну зацікавленість приватного виконавця Бабенка Д.А. у результаті виконавчого провадження, тому 18.04.2018 на адресу Приватного виконавця Бабенка Д.А. було направлено заяву про відвід приватного виконавця вих.№18/04/1 від 18.04.2018 року. 26.04.2018 на адресу ФГ «Веселе» надійшла постанова приватного виконавця від 21.04.2018 року про відмову у задоволенні заяви про відвід приватного виконавця. У зазначеній постанові приватний виконавець вказує, що право вибору виконавця належить стягувачу, що конфлікт інтересів приватного виконавця Бабенка Д.А. у виконавчому провадженні відсутній, внаслідок чого підстави для задоволення заяви про відвід приватного виконавця також відсутні.

Стягувач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся, однак, поштова кореспонденція повернута до суду.

Приватний виконавець Бабенко Д.А. у судовому засіданні проти скарги заперечував, зазначивши, що статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов'язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження. Питання про відвід приватному виконавцю, який не заявив самовідвід, вирішується самим приватним виконавцем у строк до п'яти робочих днів після надходження заяви про відвід. Постанова приватного виконавця про самовідвід або про відмову у відводі може бути оскаржена стягувачем, боржником або їхніми представниками до суду. Таким чином, відвід приватного виконавця може бути заявлені/задоволений виключно за наявності підстав визначених частиною 4 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з частиною 4 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець не може виконувати рішення, якщо: «1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов'язані з ним особи. Пов'язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов'язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи; виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу/склад наглядової ради зазначених юридичних осіб. Пряма або опосередкована участь держави в юридичних особах не є підставою для визнання таких юридичних осіб пов'язаними; боржником або стягувачем є особа, яка перебуває у трудових відносинах з таким виконавцем; виконавець, близька йому особа або особа, яка перебуває з виконавцем у трудових відносинах, має реальний або потенційний конфлікт інтересів; сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.» Жодної з зазначених вище підстав представники боржника не зазначили ані у заяві про відвід, ані у скарзі до суду, такі обставини відсутні і розширеному тлумаченню цей перелік не підлягає. Обставини, що зазначені представником боржника, що на його думку порушують права боржника не є підставами для відводу. Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову. Тобто право вибору виконавця належить стягувачу, а не боржнику. Посилання представника боржника на пункт 14 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, не обґрунтоване та не коректне, оскільки в ньому йде мова про передачу виконавчих проваджень між органами державної виконавчої службу. Пунктом 15 розділу III цієї Інструкції дія цього пункту поширюється на приватних виконавців виключно в частині порядку об'єднання виконавчих проваджень у зведене, але жодним чином не поширюється на підстави для передачі виконавчих проваджень приватним виконавцем до органу ДВС. Таким чином, наведені доводи представника боржника не підтверджуються, конфлікт інтересів приватного виконавця Бабенка Д.А. у виконавчому провадженні 56083888 відсутній, підстави для задоволення заяви про відвід приватного виконавця відсутні, підстави для передачі виконавчого провадження до ВДВС відсутні.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

За нормою ч.1 ст.5 Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання.

Згідно вимог ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно вимог Закону виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича перебуває виконавче провадження №56083888 щодо примусового виконання рішення на підставі виконавчого листа №619/947/17, виданого 26.03.2018 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ФГ «Веселе» на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 1025990,50грн., про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2018 (а.с.16).

Крім того, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження Міжрайонним відділом ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального Управління юстиції у Харківській області відкрито виконавчі провадження 13.03.2014, 13.05.2014, 14.05.2014, 25.05.2015, 05.11.2015, 05.11.2015, 06.05.2016, 09.11.2017, 23.11.2017.

ФГ «Веселе» 18.04.2018 подано заяву приватному виконавцю Бабенку Д.А. про передачу виконавчого провадження №56083888, у якому боржником являється ФГ «Веселе» на виконання до Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального Управління юстиції у Харківській області на тій підставі, що у відділі ДВС раніше відкрито виконавчі провадження про стягнення коштів з ФГ «Веселе» (а.с.23-24).

Листом приватного виконавця Бабенка Д.А. від 23.04.2018 у задоволенні клопотання представника ФГ «Веселе» Каверзіної З.І. про передачу виконавчого провадження №56083888, у якому ФГ «Веселе» є боржником на виконання до Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області відмовлено на тій підставі, що право вибору виконавця належить стягувачу, а не боржнику.

Згідно ч.5 ст.5 Закону за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Статтею 30 ЗУ «Про виконавче провадження» та Розділом III Інструкції з організації примусового виконання рішень дійсно визначено особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника. Однак, дані норми визначають порядок виконання виконавчих документів щодо одного боржника державними виконавцями та приватними незалежно один від одного. Тобто приватний виконавець не зобов'язаний перевіряти наявність відкритих виконавчих проваджень щодо одного боржника державними виконавцями чи іншими приватними виконавцями. Перевірка наявності відкритих виконавчих проваджень щодо одного боржника здійснюється лише серед тих виконавчих проваджень, що вже перебувають на виконанні в конкретного приватного виконавця, з метою їх об'єднання у зведене виконавче провадження, порядок об'єднання і виконання якого визначено статтею 30 ЗУ «Про виконавче провадження» та Розділом III Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Приватні виконавці, як окремий незалежний інститут примусового виконання судових рішень та рішень інших органів не підпорядковуються Департаменту державної виконавчої служби України, а згідно ст. 17 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень та рішень інших органів» приватні виконавці в своїй діяльності підпорядковані безпосередньо Міністерству юстиції України.

Враховуючи відсутність заяви стягувача про передачу органу державної виконавчої служби виконавчого провадження та відсутністю обов'язку приватного виконавця для здійснення таких дій, суд вважає, що у приватного виконавця відсутні будь-які правові підстави щодо обов'язкової передачі виконавчого провадження №56083888 до Міжрайонного відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області.

18.04.2018 на адресу приватного виконавця Бабенка Д.А. головою ФГ «Веселе» Каверзіною З.І. направлена заява про відвід приватного виконавця на тій підставі, що останнім не було передано спірне виконавче провадження на виконання до органу державної виконавчої служби, що свідчить про його особисту заінтересованість у результаті вказаного виконавчого провадження. Крім того, приватним виконавцем не надано для ознайомлення матеріали виконавчого провадження у зв'язку з невідповідністю наданих документів на представництво інтересів.

Згідно постанови приватного виконавця Бабенка Д.А. від 21.04.2018 у задоволенні заяви представника боржника ФГ «Веселе» про відвід приватного виконавця відмовлено посилаючись на те, що жодної з підстав, передбачених ч.4 ст.5 Закону боржник не зазначив у заяві.

Як передбачено ч.1 ст.23 Закону у разі виявлення обставин, передбачених частиною четвертою статті 5 цього Закону, виконавець зобов'язаний заявити самовідвід та повідомити про це стягувача. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

Згідно вимог ч.4 ст.5 Закону державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо: 1) боржником або стягувачем є сам виконавець, близькі йому особи (особи, які разом проживають, пов'язані спільним побутом і мають взаємні права та обов'язки з виконавцем (у тому числі особи, які разом проживають, але не перебувають у шлюбі), а також незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням виконавця), пов'язані з ним особи. Пов'язаними особами у розумінні цього Закону є юридичні та/або фізичні особи, відносини між якими можуть впливати на умови або результати їхньої діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням таких критеріїв: виконавець безпосередньо та/або опосередковано (через пов'язаних осіб) володіє корпоративними правами юридичної особи, яка є стороною виконавчого провадження, чи спільно з юридичною та/або фізичною особою, яка є стороною виконавчого провадження, володіє корпоративними правами будь-якої юридичної особи; виконавець має право та/або повноваження призначати (обирати) одноособовий виконавчий орган або колегіальний склад виконавчого органу/склад наглядової ради зазначених юридичних осіб. З тих самих підстав відвід виконавцю може бути заявлений стягувачем, боржником або їхніми представниками. Відвід має бути вмотивованим, викладеним у письмовій формі і може бути заявлений у будь-який час до закінчення виконавчого провадження.

При цьому, суд зазначає, що не встановлено наявність обставин, які б давали підставу стверджувати про неможливість виконання приватним виконавцем Бабенко Д.А. рішення Апеляційного суду Харківської області від 11.01.2018.

З урахуванням викладеного, скарга не спростовує правильності рішень приватного виконавця Бабенка Д.А., як і не підтверджує належними доказами їх неправомірність.

Як передбачено статтею 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно роз'яснень, які містяться в п.18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі Постанова) виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Як роз'яснено в п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність держаного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Як передбачено ч.1 ст.452 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

За відсутності доказів щодо понесених судових витрат заявником, дане питання відповідно до ст. 452 ЦПК України судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні скарги представника боржника ФГ «Веселе» адвоката Мироненка С.С. на дії (рішення) приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенка Дмитра Анатолійовича.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області відповідно до пп.15.5 п.15 Перехідних положень.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 24 травня 2018 року.

Суддя І. М. Нечипоренко