АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1491/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 30 Позарецька С.М. Доповідач в апеляційній інстанції Новіков О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В.

за участю секретаря Матюхи В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2018 року у складі судді Позарецької С.М. (повний текст рішення складено 24 липня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Разек Черкаси» про відшкодування моральної шкоди, стягнення середнього заробітку з моменту звільнення до моменту видачі трудової книжки, - :

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_5 звернувся до суду з цим позовом до ТОВ «Разек Черкаси», посилаючись на те, що 14 лютого 2017 року під час перебування з відповідачем у трудових правовідносинах при виконанні своїх обов'язків він отримав травму лівої ноги уламком пошкодженої матриці верстата.

Внаслідок цього позивач переніс складну операцію та втратив працездатність більш як на 120 днів.

Даний факт підтверджується Актом №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 від 17 лютого 2017 року, складений ТОВ «Разек Черкаси», який стався із ОСОБА_5 14 лютого 2017 року.

Внаслідок завданих травм позивач пройшов курс лікування в лікарні з 14 лютого 2017 року по 16 липня 2017 року.

Заподіяна йому шкода випливає з трудових правовідносин і має відшкодовуватися роботодавцем, який не створив безпечних умов праці, тобто ТОВ «Разек Черкаси».

З урахуванням тяжкості травми та її наслідків позивачу завдано моральну шкоду, яка виявляється у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Розмір моральної шкоди він оцінив у розмірі 100 000 грн.

Крім того, ОСОБА_5 вважав, що роботодавець порушив вимоги ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України у зв'язку з несвоєчасним отриманням ним своєї трудової книжки.

Період невиплати належної заробітної плати починається з 10.08.2017 року по 14.12.2017 рік (день повного фактичного розрахунку). За вказаний період припадало 88 робочих днів. Тому, загальний розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку складає 27 631 грн. 12 коп.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_5 просив суд стягнути з ТОВ «Разек Черкаси» на свою користь моральну шкоду, заподіяну внаслідок нещасного випадку на виробництві в сумі 100 000 грн., а також середній заробіток з моменту звільнення до моменту видачі трудової книжки, а саме: з 10.08.2017 року по 14.12.2017 року в розмірі 27 631 грн. 12 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Разек Черкаси» на користь ОСОБА_5 моральну шкоду, заподіяну внаслідок нещасного випадку на виробництві, в розмірі 40 000 грн. 00 коп., середній заробіток за період з моменту звільнення до моменту видачі трудової книжки, тобто з 10.08.2017 року по 14.12.2017 року в розмірі 27 631 грн. 12 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Разек Черкаси» в дохід держави судовий збір в сумі 1 409 грн. 60 коп.

Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що завдана працівникові моральна шкода має бути відшкодована роботодавцем незалежно від наявності чи відсутності вини підприємства. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував порушення працівником інструкції з охорони праці, що встановлено однією і причин настання нещасного випадку. Крім того, суд врахував, що підприємство неодноразово надавало постраждалому фінансову допомогу на лікування та пропонувало залишитись на роботі з полегшеними умовами праці зі збереженням розміру заробітної плати. Тому, суд дійшов до висновку про те, що розмір морального відшкодування в сумі 40 000 грн. 00 коп. є співмірним понесеним стражданням та достатнім для відновлення життєдіяльності позивача.

Стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, то суд дійшов до висновку про доведеність підстав виплати та розміру суми, що підлягає до стягнення. В цій частині повністю задовольнив позовну вимогу.

Розглядаючи вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, суд визначив, що відповідно до розрахунку витрат на правничу допомогу їх вартість становить 5 000 грн. Тому такий розмір є доведеним та обґрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.

На вказане рішення директор ТОВ «Разек Черкаси» Марк Рауль Огюст Сандре подав апеляційну скаргу, посилаючись незаконність та необґрунтованість рішення, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне дослідження обставин, що мають значення у справі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до такого.

Суд не з'ясував, в чому саме полягає завдана моральна шкода. Суд не взяв до уваги, що актом про нещасний випадок за формою Н-1 від 17.03.2017 року однією з причин настання такого нещасного випадку визнано невиконання посадових обов'язків і вимог інструкцій з охорони праці. Також в акті вказано, що завдана травма відноситься до категорії легких. Крім того, актом від 17.03.2017 року встановлено, що ОСОБА_5 порушив інструкцію з охорони праці. Аналогічні висновки містяться і в акті проведення розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 17.03.2017 року. Таким чином, нещасний випадок стався і за вини самого позивача. Водночас, вини роботодавця не встановлено. Тому, відповідач не повинен компенсувати моральну шкоду.

Крім того, суд невірно встановив період перебування на лікуванні, вказавши період з 14.02.2017 року по 16.07.2017 року.

Згідно з виробничою характеристикою ОСОБА_5 перебував на лікуванні внаслідок нещасного випадку з 14.02.2017 року по 05.05.2017 року. В подальшому з 11.05.2017 року по 26.06.2017 року він перебував на лікарняному за загальним захворюванням.

За весь період з 20.02.2017 року по 14.12.2017 року ОСОБА_5 отримав від підприємства 78 417 грн. 86 коп. Крім цієї суми роботодавець сплачував йому заробітну плату та оплачував лікарняні. При звільненні, позивачу виплачено вихідну допомогу.

Більше того, ОСОБА_5 було запропоновано полегшені умови праці зі збереженням раніше встановленого розміру заробітної плати.

Таким чином, ТОВ «Разек Черкаси» зробило все можливе для мінімізації негативних наслідків від отриманої травми з тією метою, щоб позивач не зазнав моральних страждань.

Позивач не обґрунтував належними доказами свої вимоги про відшкодування завданої моральної шкоди.

Стосовно вимоги про стягнення середнього заробітку з моменту звільнення до моменту видачі трудової книжки, то апелянт зазначає, що ТОВ «Разек Черкаси» не мало фізичної можливості 10.08.2017 року повернути працівникові трудову книжку, оскільки останній чинив перешкоди у її отриманні. За період з 10.08.2017 по 14.12.2017 року ОСОБА_5 навмисно не отримував трудову книжку та поштову кореспонденцію, якою підприємство направляло йому наказ про звільнення та трудову книжку.

Вимоги щодо стягнення з відповідача судових витрат відповідач також вважає необґрунтованими.

Крім того, суд вийшов за межі позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн., так як такі вимоги позивач не ставив.

Апелянт просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від ОСОБА_5, в якому позивач погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Так, з матеріалів справи встановлено такі обставини.

Відповідно до акту №1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, затвердженого директором з виробництва ТОВ «Разек Черкаси», 14.02.2017 року о 19 год. 30 хв. стався нещасний випадок з працівником ОСОБА_5 - оператором автоматичних і напівавтоматичних ліній, верстатів та установок в результаті якого позивач отримав колото-різану рану верхньої третини лівого стегна, відповідно до висновку ЛКК від 15.02.2017р. (травма віднесена до категорії легких). Причинами настання нещасного випадку вказані: технічні - конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва; організаційні - невиконання посадових обов'язків, невиконання вимог інструкції з охорони праці; психофізіологічні - відсутні. Також у акті вказані особи, які допустили порушення законодавства про охорону праці, або орган, який проводить розслідування: головний механік ТОВ «Разек Черкаси» ОСОБА_9, начальник виробництва ТОВ «Разек Черкаси» ОСОБА_10, начальник зміни ТОВ «Разек Черкаси» ОСОБА_6, оператор автоматичних і напівавтоматичних ліній, верстатів та установок ТОВ «Разек Черкаси» ОСОБА_5

Висновки комісії: нещасний випадок з ОСОБА_5 - працівником ТОВ «Разек Черкаси» визнано таким, що пов'язаний з виробництвом відповідно до п.15 підпункту 2 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серія 12 ААА №012839 від 28.12.2017р., виданої обласною МСЕК №2, ОСОБА_5 втратив 25% ступеню втрати професійної працездатності 25.09.2017 року, огляд проводився первинний.

12.01.2018 року ТОВ «Разек Черкаси» відмовило ОСОБА_5 на його письмове звернення щодо відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров»я на виробництві.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.10.2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.11.2017 року, визнано незаконним та скасовано наказ №138/к-тр/р від 22.08.2017р. про звільнення ОСОБА_5 за прогули без поважних причин за ст. 40 ч. 4 КЗпП. Слід вважати ОСОБА_5 звільненим з посади оператора автоматичних і напівавтоматичних ліній, верстатів та установок (на виробництві касових ліній) у ТОВ «Разек Черкаси» з 10.08.2017 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником вимог законодавства про працю. Змінено дату звільнення та формулювання причин звільнення ОСОБА_5 у його трудовій книжці, зобов'язавши ТОВ «Разек Черкаси» внести такі зміни до трудової книжки позивача. Стягнуто на користь ОСОБА_5 з підприємства судові витрати в сумі 640 грн. 00 коп.

Цим же рішенням встановлено факт порушення роботодавцем загальних вимог законодавства стосовно забезпечення охорони праці працівників.

Також за даними листа з Державної служби України з питань праці від 16.11.2017 року, дозволи на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки ТОВ «Разек Черкаси» Держпраці та її територіальними органами не видавались.

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_5 НОМЕР_1, мається запис про те, що ОСОБА_5 звільнений з 10.08.2017р. за власним бажанням на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП у зв'язку з невиконанням власником законодавства про працю (наказ №187/к-тр/р від 14.12.2017р.). Даний запис здійснено на виконання рішення суду від 10.10.2017р.

Наказ №187/к-тр/р від 14.12.2017 року про зміну причин звільнення ОСОБА_5 отримав 14.12.2017 року, про що свідчить його розписка.

Також, ОСОБА_5 з 22.12.2017р. перебуває на обліку в Черкаському міському центрі зайнятості.

Статтею 43 Конституції України передбачено право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до вимог ст. 153 КЗпП на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці.

Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці.

Працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров'я або людей, які його оточують, і навколишнього середовища.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи апеляційної скарги в частині стягнення моральної шкоди виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода також полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Моральна шкода, будучи негативним наслідком нещасного випадку чи професійного захворювання, виражається у моральних втратах потерпілого, порушенні його нормальних життєвих зв'язків, які вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно із абз. 1 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Законом передбачено обов'язок роботодавця відшкодувати моральну шкоду працівникові, адже саме він є гарантом безпечних та нешкідливих умов праці, відповідає за охорону праці на виробництві.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Тому відсутність належних умов праці, що призводить до настання нещасного випадку, зумовлює соціальний обов'язок роботодавця нести відповідальність за шкоду, заподіяну його працівникам.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого чинника чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, унаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть.

Відповідно до абз. 1 п. 7 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, розслідування проводять у разі виникнення нещасного випадку, а саме, - обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого чинника чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, унаслідок яких зафіксовано шкоду здоров'ю, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Як вказано у приведеному вище акту №1 про нещасний випадок, причинами настання нещасного випадку вказані є конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва.

Апеляційний суд у своїй ухвалі від 29 листопада 2017 року встановив, що сукупність отриманих по справі доказів об'єктивно свідчить про невиконання ТОВ "Разок Черкаси» покладених на нього вимогами закону обов'язків щодо забезпечення працівнику ОСОБА_5 безпечних та нешкідливих умов праці.

Отже у районного суду були всі законні підстави для стягнення моральної шкоди.

Також суд апеляційної інстанції, враховуючи характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість фізичних страждань позивача, настання негативних змін у його житті, а також дії самого відповідача, пов'язані з виплатою потерпілому матеріальної допомоги, намагання мінімізувати наслідки отриманої виробничої травми, також погоджується з висновком суду першої інстанції про розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з підприємства.

Розмір морального відшкодування у 40 000 грн. є дійсно співмірним, справедливим та таким, що повністю компенсує завдані страждання.

Також непереконливими є посилання в апеляційній скарзі на те, що підприємство не мало фізичної можливості 10.08.2017 року повернути ОСОБА_5 трудову книжку.

Звільнення його 22.08.2017 року за прогули та послідуюче оскарження цього звільнення до суду та судовий розгляд не можуть бути виправданням несвоєчасного отримання позивачем своєї трудової книжки. Відповідач не надав доказів того, що позивач у період з 10.08.2017 року по 14.12.2017 року жодного разу не з'являвся на підприємстві та навмисно не отримав трудову книжку. В матеріалах справи також від сутні докази того, що ТОВ «Разек Черкаси» направляло ОСОБА_5 поштове повідомлення із вказівкою про необхідність отримання трудової книжки або надання ним письмової згоди про пересилання йому трудової книжки поштою, як це передбачено Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою Наказом Міністерства праці України Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58 ( Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110).

Не підлягає задоволенню і вказівка в апеляційній скарзі на безпідставність стягнення з підприємства витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

Суд першої інстанції обґрунтував розмір та підстави цих витрат наявністю у матеріалах справи розрахунку витрат на правничу допомогу, актом виконаних робіт від 17.07.2018 року та прибутковим касовим ордером № 7 від 17.07.2018 року. Враховуючи категорію і складність справи колегія суддів не вбачає підстав до зменшення або відмови від стягнення вказаної суми.

Також правильно на думку колегії суддів порахований стягнутий з відповідача судовий збір. Районний суд, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, правильно узяв до уваги наявність майнових та немайнових вимог та пропорційність задоволених позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 35, 358, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Разек Черкаси» залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 листопада 2018 року.

Судді