Ухвала

13 листопада 2018 року

м. Київ

справа № 484/1862/18

провадження № 61-46238ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 19 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного центру зайнятості про покладення обов'язку, визнання незаконним наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

02 листопада 2018 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 надіслала до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 19 вересня 2018 року у вищевказаній справі із пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Заявник зазначає, що 19 вересня 2018 року апеляційним судом був проголошений повний текст оскаржуваного судового рішення (указане підтверджується даними із єдиного державного реєстру судових рішень), тому строк на касаційне оскарження закінчився 19 жовтня 2018 року.

Заявляє клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та вказує, що пропустила цей строк із поважних причин, зважаючи на її хворобу, на підтвердження чого долучає копії листків непрацездатності про її перебування на амбулаторному лікуванні.

Наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження суд не може визнати поважними, оскільки вона не надає доказів отримання постанови апеляційного суду Миколаївської області від 19 вересня 2018 року (конверт із супровідним листом, довідка суду, тощо). Окрім цього, копії листків непрацездатності, долучених заявником, свідчать про те, що заявник у період часу із 01 жовтня 2018 року по 31 жовтня 2018 року періодично відвідувала лікаря для продовження лікарняного. ОСОБА_1 не обґрунтовує та не надає доказів того, що перебування на амбулаторному лікуванні перешкоджало їй подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк.

Таким чином, особі, яка подає касаційну скаргу, слід подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із належними доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

Частиною третьою статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Миколаївської області від 19 вересня 2018 року залишити без руху.

Надати заявникові строк для усунення вищезазначених недоліків до 24 грудня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель