Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/175/18
Провадження № 2-о/494/59/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого:судді ОСОБА_1,

присяжних: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4,

у присутності:

прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_5,

представника заявника ОСОБА_6,

хворого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за завою Комунальної установи «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» «Про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку», зацікавлена особа ОСОБА_8.

в с т а н о в и в:

Заявник, звернувшись суду із цією просив продовжити примусову госпіталізацію ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда першої групи з дитинства, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу Комунальної установи «Одеська обласна психіатрична лікарня №3», розташованої по вул. Больнична, 13 с. Заводівка, Березівського району Одеської області.

Обґрунтовуючи свої вимоги заявник посилався на психічний розлад ОСОБА_7 з дитинства, на його перебування у лікарні з 30 серпня 2017 р., на неспроможність самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Висновком комісії лікарів від 08 лютого 2018 р. хворому рекомендовано продовжити лікування в КУ ООПЛ №3.

У судовому засіданні представник заявника доводи заяви підтримав на підставах викладених у заяві, просив задовольнити.

Прокурор доводи викладені у заві підтримав повністю, також просив заяву задовольнити.

ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснень надати не зміг у звязку зі станом свого здоровя.

Зацікавлена особа ОСОБА_8 повідомлялася належним чином, але до суду не зявилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не подавала. На думку суду неявка представника зацікавленої особи не є перешкодою для розгляду справи у її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, на підставі наданих доказів і доведення передсудом їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

Так у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє на важку розумову відсталість з емоційно-вольовими порушеннями з дитинства, є інвалідом першої групи з дитинства, згідно довідки до акту огляду МСЕК серія 2-18ОВ №078583 від 29 листопада 2007 р..

У психіатричних лікувальних закладах ОСОБА_7 перебував неодноразово з 2003 року, на лікуванні в ООПЛ №3 перебуває з 30 серпня 2017 р., відповідно до рішення Березівського районного суду Одеської області, справа №494/790/17.

ОСОБА_7, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, 11 жовтня 2004 р., справа № 2-2805/04 р. рішенням Київського районного суду м. Одеси він визнаний недієздатною особою, також 11 жовтня 2010 р. ОСОБА_8 рішенням цьогож суду було визнано опікуном хворого ОСОБА_7, справа №2-0-282/2010 р.

Висновком комісії лікарів психіатрів ООПЛ №3 від 08 лютого 2018 р. визначено, що хворий ОСОБА_7 в наслідок свого хронічного психіатричного захворювання, агресивної поведінки, неспроможності себе самостійно обслуговувати, не здатний задовольняти свої життєві потреби, на рівні, що забезпечує його життєдіяльність, та представляє небезпеку для себе та для оточуючих, у звязку з чим йому необхідно продовжити примусову госпіталізацію.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що був у складі комісії лікарів, яка визначила за необхідне продовжити примусову госпіталізацію хворому. ОСОБА_7 страждає на глибоку розумову відсталість з дитинства. Проявляє ауто агресію та агресію до оточуючих. Потребує постійного догляду так як не здатний себе самостійно обслуговувати та постійному лікуванні.

Згідно ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає психічною хворобою може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при умові, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у громадянина тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як було вище наведено хворий відповідає усім критеріям визначеним у ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу». Так, хворий страждає на тяжкий психічний розлад - глибоку розумову відсталість. є агресивним як до себе так і оточуючих, потребує постійного догляду так як не здатний себе самостійно обслуговувати та постійному лікуванні.

Відповідно дост.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи у психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

За таких обставин перебування хворого у лікарні у примусовому порядку на строк, що не перевищує 6-ть місяців.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку чи про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги, госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обовязковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу, що подав заяву, та законного представника особи, стосовно якої розглядаються питання, повязані з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

За таких обставин заява КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусової госпіталізації ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71, 263-265, 268, 341- 342 ЦПК України, ст.ст. 4,14,17 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд -

в и р і ш и в:

Заяву Комунальної установи «Одеська обласна психіатрична лікарня №3» «Про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку», зацікавлена особа ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити госпіталізацію в примусовому порядку до КУ «Одеська обласна психіатрична лікарня № 3» ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, інваліда першої групи з дитинства, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, строком на шість місяців.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя:________________________________________

Присяжні:

_____________________________________

_____________________________________