Справа № 234/258/18
Провадження № 2/234/1100/18
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лутай А.М.

при секретарі Пагуліч Д.Г.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство "ДТЕК Донецькобленерго" 10.01.2018р звернувся до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 07.09.2017 року Краматорським міським судом Донецької області винесено рішення по справі №234/16582/16-ц, яким позовні вимоги ОСОБА_2, відповідача у справі, до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", треті особи: ОСОБА_4, Первинна профспілкова організація ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", про поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволені частково, та з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на користь відповідача стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.10.2016р по 07.09.2017р включно у сумі 89016,90грн, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього місячного заробітку за вимушений прогул в розмірі 8127,63грн. Зазначає, що судом 07.09.2017р видано виконавчий лист №234/16582/16-ц; 2/234/557/17 про примусове виконання рішення суду, на підставі якого 11.09.2017р Краматорським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі Краматорським МВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (надалі ВП) №54672286 по вищевказаній справі. На виконання даного виконавчого провадження 27.10.2017р державним виконавцем ДВС в примусовому порядку з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 стягнута сума в розмірі 8127,63грн. Однак, 23.11.2017р Апеляційний суд Донецької області скасував рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07.09.2017р й у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено, рішення набрало законної сили з моменту проголошення. З посиланням на ст.ст.177, 179, 190, 192, 1212 ЦК України, вказує, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Позивач вважає, що в даному випадку, так як рішення суду, відповідно до якого були стягнуті грошові кошти з позивача на користь відповідача, згодом було скасовано, тому підстава, відповідно до якої відповідач набув грошові кошти у розмірі 8127,63грн, відпала, й останній повинен повернути грошові кошти позивачу. Також зазначає, що у відповідності до ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Перераховані виплати не підлягають поверненню за умови, що особа, яка зробила такі виплати, здійснила їх, по-перше, добровільно, по-друге, за відсутності рахункової помилки з її боку і, по-третє, за відсутності недобросовісності з боку набувача. Вважає, що ст.ст.116, 117 КЗпП України прирівнюють виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу до міри відповідальності роботодавця, тобто у розумінні ст.1215 ЦК України відповідальність (санкція) не можна ототожнювати з заробітною платнею та прирівняними до неї виплатами, додатково враховуючи що особа вже не знаходилася у трудових відносинах та отримала грошові кошти не за виконання трудових функцій, а як санкцію за противоправні дії роботодавця. Інструкція зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004р №5 не відносить до фонду оплати праці виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи, що виплату відповідачу не було проведено добровільно, а грошові кошти були стягнуті у примусовому порядку, а також, що виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу є мірою відповідальності роботодавця, вважає, що ст.1215 ЦК України не підлягає застосуванню та грошові кошти у розмірі 8127,63грн мають бути поверненні позивачу. Просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" 8127,63грн та 1600грн судового збору.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав вимоги ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" та надав суду пояснення, зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" не визнав, посилаючись на те, що між ним та позивачем були виключно трудові відносини, він був звільнений як працівник та його позовні вимоги складалися з поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Тобто, між ним та позивачем був спір повязаний з трудовими правовідносинами. Вважає, що поданою позовною заявою позивач намагається здійснити підміну понять, застосовуючи спосіб захисту не передбачений законом в спірних трудових правовідносинах, та перевести розгляд справи по суті в площину цивільно-правових відносин. Зазначає, що трудові відносини регулюються Кодексом законів про працю України, в якому існує окрема стаття 239, яка саме регулює питання стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин у разі скасування виконання судових рішень та, відповідно до якої, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Однак, позивачем не надано до суду будь-яких доказів на підтвердження того, що ним, ОСОБА_2, було надано неправдиві відомості, які були підставою для винесення неправомірного рішення. Крім того, відповідач вважає, що позивачем невірно обраний спосіб захисту свого права, оскільки позивачем в позовній заяві фактично ставиться питання про поворот виконання рішення суду, яке регулюється нормами Цивільного процесуального кодексу України, а саме ст.ст.444 та 445, в яких зазначено, що поворот виконання рішення суду здійснюється шляхом подання заяви стягувача, а не шляхом предявлення нового позову. Вказані норми також містять положення про те, що у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача. Таким чином, на думку відповідача, позивач, в порушення ст..ст.444,445 ЦПК України та розуміючи, що відповідно до законодавства не можливо здійснити поворот виконання рішення суду, навмисно обрав спосіб захисту який не відповідає законодавству України. Просить відмовити ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07.09.2017р (справа №234/16582/16-ц, провадження №2/234/557/17) позовні вимоги ОСОБА_2 до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволений частково, а саме, скасовано наказ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" №553 ОД від 02.08.2016р «Про встановлення режиму неповного робочого часу»; скасовано наказ ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" №919-к від 05.10.2016р про звільнення ОСОБА_2; визнано незаконним звільнення ОСОБА_2 за наказом від 05.10.2016р №919-к та поновлено його на посаді начальника сектору з управління проектами департаменту з правового забезпечення операційної діяльності Дирекції з правового забезпечення ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго", допустивши негайне виконання рішення; з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на користь ОСОБА_2 стягнутий середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.10.2016р по 07.09.2017р, включно, у сумі 89016,90грн, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього місячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 8127,63грн.

Постановою головного державного виконавця Краматорського МВ ДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 11.09.2017 року, на підставі виконавчого листа №234/16582/16-ц, №2/234/557/17, виданого 07.09.2017р Краматорським міським судом Донецької області, про стягнення з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на користь ОСОБА_2 89016,90грн, було відкрито виконавче провадження №54672286.

27 жовтня 2017 року, в рамках вказаного виконавчого провадження, державною виконавчою службою в примусовому порядку стягнуто з ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» грошову суму у розмірі 8127,63грн., отримання якої, не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 23.11.2017р вищевказане рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07.09.2017р скасоване й у задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" про поновлення на роботі, скасування наказів, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що в своєму позові ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» фактично ставить питання про повернення сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим рішенням, тобто про поворот виконання рішення суду у справі, що випливає з трудових правовідносин.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Поворот виконання рішення суду це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, спосіб реалізації якої визначено у ст.ст.444, 445 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.ч.1,5,6,9 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Крім того, ст.445 ЦПК визначені особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Так, відповідно до ч.2 вказаної статті у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Аналогічні обмеження повороту виконання рішень по трудових спорах містяться в ст.239 КЗпП України, в якій зазначено, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.

Відповідно до ч.1 ст.9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються лише до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства

Таким чином, суд вважає, що позивачем при зверненні до суду не вірно обраний спосіб захисту свого права, визначений ст.1212 ЦК України, оскільки спосіб захисту майнових прав позивача чітко визначений Цивільним процесуальним кодексом України та Кодексом законів про працю України, який і повинен бути застосований у даному випадку.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що позивачем в судовому засіданні не надано жодного доказу на підтвердження того, що скасоване рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07.09.2017 року ґрунтувалося на повідомлених ОСОБА_2 неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна і резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 14.05.2018 року.

Повний текст рішення складено 24.05.2018 року.

Головуючий суддя А.М.Лутай