ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/953/18
Провадження № 2/483/418/2018
РІШЕННЯ

Іменем України

15 серпня 2018 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого-судді Чаус Л.В.

при секретарі Басовій Н.Г.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Очакова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

04 червня 2018 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3, звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаним позовом до ОСОБА_2 Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 липня 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року з нього також стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи ту обставину, що за вказаними рішеннями суду, на утримання дітей з нього стягується половина заробітку, просив зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_4 до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив про їх задоволення, зазначивши, що аналогічний позов ним подано до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_6, який задоволено, однак рішення на теперішній час не набрало законної сили.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що вона має незначний дохід, незадовільні житлові умови та зменшення розміру аліментів призведе до неможливості забезпечення дитині належних умов для його утримання та виховання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов наступного.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з відповідачкою.

Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 липня 2013 року з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягуються аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 липня 2013 року про стягнення аліментів, яке набрало законної сили 15 липня 2013 року.

Після винесення вказаного рішення суду, з ОСОБА_3 рушенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 січня 2016 року стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у п. 23 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що після винесення рішення суду про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 у ОСОБА_3 народилася ще одна дитина, на яку він також сплачує аліменти, суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, та виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за можливе змінити розмір аліментів та стягувати їх в розмірі 1/6 частини заробітку доходу позивача, щомісячно, що відповідає положенням ст. 182 СК України, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 268, 274, 279 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 липня 2013 року на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягувати аліменти з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22 серпня 2018 року.

Головуючий: