Провадження № 2/679/341/2018
Справа № 679/667/18
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 листопада 2018 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
судді Гавриленко О.М.,
секретар судового засідання Василюк Л.С.,
номер справи 679/667/18,
учасники справи:
відровідач ОСОБА_2 підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція»,
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання, Нетішинське відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання, Нетішинське відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про відшкодування майнової шкоди,
представника позивача ОСОБА_3,
представника відповідача ОСОБА_4,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (далі ДП НАЕК «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє ВП «Хмельницька АЕС»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання, Нетішинське відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про відшкодування майнової шкоди.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 24 лютого 2016 року він керував власним автомобілем марки «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, по підїзній дорозі №2 на вул. Ринкова в м. Нетішин в напрямку АТП ВАТ «УБ ХАЕС». Коли намагався припаркувати автомобіль на лівій стороні проїзної частини, то здійснив наїзд на каналізаційний люк та бордюр, який відокремлював каналізаційний люк від тротуару, через їх фактичну невидимість, що зумовлена невиконанням відповідачем, як власником дороги, обовязку з утримання дороги в належному та безпечному стані для дорожнього руху, внаслідок чого автомобіль було пошкоджено.
За зверненням позивача, факт пошкодження його автомобіля, зокрема його лівої передньої частини, був зафіксований працівниками поліції та складено висновок про відсутність у зазначеному вище випадку ознак будь-якого правопорушення, в звязку з чим припинено перевірку. Водночас у вказаному висновку зазначено, що бордюр, який відокремлював каналізаційний люк від тротуару, у звязку із погодними умовами, так як після дощу утворилось багато води, був покритий водою.
За результатами огляду та діагностування технічного стану автомобіля було встановлено, що для відновлення технічного стану автомобіля позивача необхідно виконати заміну лівого лонжерона, лівих нижніх та верхніх важелів, сайлентблоків важеля, клонштейна стабілізатора, перевірку справності рульового механізма, заміну осі та болтів кріплення осі важеля, провести рихтування, зварювання та фарбування лівого переднього крила фартуха.
Для відновлювального ремонту автомобіля позивачем були понесені прямі витрати в сумі 6415 гривень та витрати на комісію за оплату грошових коштів через термінал ПАТ КБ «Приват Банк», що в сукупності становить 6447 гривень 08 копійок.
Позивач вважає, що його автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а він матеріальної шкоди у розмірі витрат, сплачених ним за відновлювальний ремонт автомобіля, в наслідок невжиття відповідачем, в порушення вимог ст.ст. 22-24 Закону України «Про автомобільні дороги», ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», п. 11 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», затверджених Постановою КМУ №198 від 30 березня 1994 року, заходів щодо утримання автодороги по вул. Ринкова в м. Нетішин в безпечному для дорожнього руху стані.
01 березня 2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою про добровільне відшкодування майнової шкоди, на що на початку квітня 2018 року отримав відмову.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними та посилаючись на норми права, які містяться в ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, позивач просить стягнути з останнього 6447 гривень 08 копійок майнової шкоди (збитків) та 704 гривні 80 копійок судового збору.
10 вересня 2018 року відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вказаний позов не підлягає задоволенню. В обгрунтування зазначив, що позивач не надав жодних доказів про сам факт події, внаслідок якої відбулось пошкодження його автомобіля, а також причинно-наслідкового звязку між неналежним станом автодороги та характером пошкодження автомобіля. Вказує на те, що працівниками поліції не складено жодного протоколу про адімінстративне правопорушення щодо незадовільного стану покриття чи його забруднення. Дефектний акт та акт виконаних робіт вважає неналежними доказами у даній справі, оскільки проведений огляд автомобіля не вказує, що наявні на автомобіля пошкодження є наслідок наїзду автомобіля на бордюр саме на вул. Ринкова в м. Нетішин, а також те, що обєм виконаних робіт відповідає тим пошкодження, які автомобіль може зазнати внаслідок такого наїзду. Також у відзиві зауважено на тому, що паркуючись по лівій строні, позивач не дотримався Правил дорожнього руху України, неврахував дорожню обстановку та здійснив виїзд за межі автомобільної дороги на бордюр.
Ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 30 травня 2018 року дана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 вересня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача та явку позивача в судове засідання визнано обовязковою.
06 листопада 2018 року ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області задоволено клопотання представника позивача про допит свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити, вказавши на зазначені в ньому обставини.
Представник відповідада в позові просив відмовити за вказаних у відзиві обставин. Крім того, вказав на те, що позивачем не доведено вини підприємства, а тому підстави його відповідальності за завдану майнову шкоду, які визначені ст. 1166 ЦК України, відсутні.
Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунального підприємства Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання та Нетішинського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, будучи належним чином повідомленими про час, місце та дату розгляду справи, в судове засідання не зявилися.
Заслухавши учасників справи, свідків, встановивши фактичні обставини справи, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень на них, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що в позові слід відмовити зважаючи на таке.
Як убачається з висновку інспектора Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8, складеного за результатами перевірки звернення ОСОБА_1 по факту пошкодження автомобіля «ВАЗ-2107», ОСОБА_1 24 лютого 2016 року об 11 годині на вул. Ринкова в м. Нетішин, керуючи автомобілем «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, при здійсненні паркування останнього допустив наїзд на каналізаційний люк, внаслідок чого пошкодив автомобіль (арк. спр. 4).
У цьому ж висновку зазначено, що у звязку з погодніми умовами, так як після дощу утворилося багато води, рівень якої закрив бордюр, який відокремлював каналізаційний люк від тротуару, ОСОБА_1 наїхав на даний бордюр, в звязку з чим пошкодив ліву передню частину автомобіля.
На ці ж обставини вказав в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, зазначивши, що бачив, як ОСОБА_1 їхав на своєму автомобілі та хотів припаркуватися, однак його автомобіль потрапив у яму, яка була покрита водою. В подальшому автомобіль почали відпихати і тоді він помітив, що бампер автомобіля пошкоджений, викликали працівників поліції.
Свідок ОСОБА_9 показав, що працюючи на ринку почув звук удару, поцікавившись, що сталось він помітив автомобіль, який боковою частиною знаходився у ямі. Чи бачив пошкодження він не памятає, припускає, що такі могли бути знизу автомобіля.
Дефектним актом від 24 лютого 2016 року, складеним за результатами огляду та діагностування стану автомобіля «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, встановлено, що для відновлення технічного стану автомобіля позивача необхідно виконати заміну лівого лонжерона, лівих нижніх та верхніх важелів, сайлентблоків важеля, клонштейна стабілізатора, перевірку справності рульового механізма, заміну осі та болтів кріплення осі важеля, провести рихтування, зварювання та фарбування лівого переднього крила фартуха (арк. спр. 6).
Судом встановлено, що «підїздна автодорога №2 від автодороги №1 до АТП ВАТ «УБ ХАЕС» обліковується на балансі УКБ ВП ХАЕС, матеріально-відповідальна особа ЗГДКБ ОСОБА_10, про що в матеріалах справи наявний лист заступника генерального директора ВП «Хмельницька АЕС» №62-11/2-469 від 10 березня 2016 року (арк. спр. 9).
26 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ВП «Хмельницька АЕС» про відшкодування завданих збитків в розмірі 6447 гривень, на що отримав відмову, мотивовану відсутністю жодних відомостей про фіксацію ДТП та факту пошкодження майна (арк. спр. 11).
Не погоджуючись з такими діями відповідача та вказуючи на наявність підстав для відшкодування ним завданих збитків, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Таким чином, спірні правовідносини, що виникли між сторонами з приводу відшкодування шкоди, завданої неналежним утриманням доріг, регулюються Законом України «Про автомобільні дороги», Законом України «Про дорожній рух», Цивільним кодексом України (далі ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно частини другої статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі, компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів. Управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.
Пунктом 1 частини третьої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.
Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху (пункт 1 частини першої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» ).
Статтею 24 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні; при виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.
Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395 (в редакції станом на 26 лютого 2016 року), ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов'язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об'єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об'єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками.
Відповідно до п. 3 розділу ІІ Інструкції, при складанні протоколу про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 139, частиною четвертою статті 140 КУпАП або постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 140 КУпАП (коли протокол не складається), до них необхідно долучати акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2) з відповідними замірами та схемою, зокрема про: пошкодження шляхів, залізничних переїздів, інших шляхових споруд, трамвайних колій чи технічних засобів регулювання дорожнього руху; перешкоду для дорожнього руху, у тому числі забруднення шляхового покриття; умови та стан шляху, які загрожують безпеці дорожнього руху та ін.
З бланку акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток відповідної Інструкції) встановлено, що обстеження повинно проводитись за обов'язкової присутності представника підрозділу з експлуатації доріг (вулиць), який відповідає за належне утримання зазначеної ділянки.
Під час обстеження визначається чи відповідає або ж не відповідає вимогам ДСТУ 3587-97 «Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану» експлуатаційний стан обстеженої ділянки.
Відповідно до розділу VІІ Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); показання технічних приладів (у разі їх наявності); показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.
На схемі місця ДТП графічно зображуються та фіксуються такі об'єкти: ділянка дороги, на якій сталась ДТП; сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив'язка об'єктів та слідів; транспортні засоби, причетні до ДТП, координати їх розміщення відносно елементів проїжджої частини та сталих орієнтирів; сліди гальмового шляху коліс транспортних засобів: їх розміщення відносно елементів проїжджої частини; довжина від їх початку до кожного колеса транспортного засобу із зображенням місць розривів; довжина слідів на ділянках з різним покриттям; інші сліди та предмети, що стосуються пригоди: розміщення частин та об'єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; координати місця зіткнення, наїзду відносно сталих орієнтирів; ширина проїжджої частини разом з роздільними смугами; ширина тротуарів, узбіччя; розміри ділянок з різним станом дорожнього покриття; розміри та розміщення дефектів дорожнього покриття; розташування дорожньої розмітки; розташування світлофорів, дорожніх знаків та інших засобів технічного регулювання дорожнього руху; розташування шлагбаума, засобів сигналізації, дорожніх знаків на підході до залізничного переїзду.
На зворотному боці схеми місця ДТП зазначаються: марка (модель) пошкодженого транспортного засобу; номерний знак транспортного засобу; власник (співвласник) транспортного засобу; серія та номер полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та назва страхової організації, яка його видала, а у разі його відсутності - посвідчення відповідної категорії осіб, для яких наявність полісу не є обов'язковою; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП; вид пригоди; кількість учасників ДТП; порушення пункту Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306; результати огляду на стан сп'яніння (у випадку його проведення); тип транспортного засобу.
Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин не доведення позивачем наявності протиправної поведінки, майнової шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача, як балансоутримувача відповідної ділянки дороги, та завданою майновою шкодою, суд не вбачає підстав для застосування до відповідача цивільної відповідальності у вигляді відшкодування майнової шкоди.
При цьому суд враховує аргументи представника відповідача, який вказав на те, що обов'язковими умовами для відшкодування шкоди є її наявність, неправомірність дій заподіювача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою.
В даному випадку наявність спричиненої шкоди 24 лютого 2016 автомобілю «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, при здійсненні паркування останнього позивачем та наїзді на каналізаційний люк на вул. Ринкова в м. Нетішин, неправомірність дій заподіювача та безпосередній причинний зв'язок між цими діями та завданою шкодою не доведено позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 77-78 ЦПК України.
Також суд вважає за необхідне зазначити, що в ході судового засідання з'ясовано, що факт дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля під керуванням ОСОБА_1 належним чином не зафіксовано, акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі взагалі відсутній та не складався. Матеріали перевірки ЖЄО №689, проведеної за зверненням ОСОБА_1 по факту пошкодження автомобіля «ВАЗ-2107», номерний знак НОМЕР_1, містять лише рапорт від 24 лютого 2016 року, в якому зафіксоване звернення ОСОБА_1, письмові пояснення ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_11 та фотознімки відрізку дороги на вул. Ринкова в м. Нетішин, де здійснив паркування автомобіля позивач (арк. спр. 80-91).
Так само не складались матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Водночас суд відхиляє наданий представником позивача доказ - витяг із технічного паспорта на автомобільно дорогу на вул. Ринкова в м. Нетішин, оскільки такий за приписами ст. 77 ЦПК України є неналежним, так як виготовлений станом на 14 вересня 2017 року, в той час як дорожньо-трансортна пригода за участю автомобіля позивача мала місце 24 лютого 2016 року (арк. спр. 81-84).
Оцінюючи наданий позивачем доказ дефектний акт від 24 лютого 2016 року, суд зауважує на тому, що останній не містить даних щодо пошкоджень автомобіля, які були отримані останнім за обставин, наведених ОСОБА_1, а лише вказує на потребу у проведенні поточного ремонту. Крім того, як убачається з цього ж дефектного акту, такий не містить даних про те, що заміна, зазначених в ньому комплектуючих частин автомобіля, повязана з відновлювальним ремонтом внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 24 лютого 2016 року на вул. Ринкова в м. Нетішин.
Не зміг підтвердити такого в судовому засіданні і свідок ОСОБА_6 Останній в судовому засіданні вказав, на те, що працює на станції технічного обслуговування та приблизно на початку 2016 року на станцію притягнули автомобіль. Оглянувши останній, він встановив, що автомобіль пошкоджений з лівої сторони. Зазначив, що раніше тривалий час обслуговував даний автомобіль, а тому переконаний, що даний автомобіль до того, як пошкодився, знаходився у відмінному технічному стані. Проте, які деталі необхідно замінити він вирішував самостійно, про що склали відповідний дефектний акт. В акті виконаних робіт не зазначав номера деталей, які замінювались, оскільки вважав, що немає такої необхідності.
Виходячи з наведеного, суд погоджується з твердженням представника відповідача щодо неправомірності визначення обєму та вартості відновлювальних робіт по ремонту автомобіля у складі комісії, до якої увійшли лише замовник, виконавець та власник автосервісу «Автолідер», без залучення представників балансоутримувача та без зясування їх думки, що позбавило останніх можливості висловити свої заперечення з приводу об'єму та вартості відновлювальних робіт.
Крім того, на переконання суду, проведення відновлювальних робіт у скорочені терміни позбавило можливості відповідача у залучені експертів, що мають спеціальні знання, для визначення вартості відновлювальних робіт, враховуючи те, що вартість таких представником відповідача ставиться під сумнів.
За змістом статті 1166 ЦК України для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування майнової шкоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, майнової шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду та майновою шкодою, вини особи, яка завдала шкоди. Наявність перших трьох з числа зазначених елементів доводиться особою, яка звернулася з вимогою про відшкодування шкоди.
Оскільки за результатами оцінки наявних у її матеріалах справи доказів, поданих учасниками справи, з'ясовано недоведеність позивачем наявності зазначених трьох елементів складу цивільного правопорушення з боку відповідача, вказане унеможливлює застосування до останнього цивільної відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ст. 141 ЦПК України та, зважаючи на відмову в позові, покладає такі на позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В позові ОСОБА_1 до Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання, Нетішинське відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, про відшкодування майнової шкоди відмовити повністю.
Судові витрати покласти на позивача.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду або через Нетішинський міський суд Хмельницької області (відповідно до п.п. 15.5. п. 5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, провулок Зелений, 11 РНОКПП НОМЕР_2).

Відповідач ОСОБА_2 підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені і за дорученням якого діє відокремлений підрозділ «Хмельницька атомна електрична станція» (місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 20, ЄРДПОУ 21313677).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство Нетішинської міської ради «Житлово-комунальне обєднання (місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, просп. Незалежності, 31, ЄРДПОУ 31345419);

Нетішинське відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області (місцезнаходження: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Енергетиків, 4).

Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.

Суддя О.М. Гавриленко