Справа № 698/674/18
Провадження № 2/698/363/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2018 р. Катеринопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Кухаренка О.В.,

секретаря Гончар Т.О.,

розглянувши в смт. Катеринопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка з 01.09.2014 року є студенткою Вінницького національного технічного університету. Дочка навчається на денній формі навчання, проживає разом із відповідачем та потребує матеріальної допомоги на період навчання.

Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більш, як до досягнення нею 23 років.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2018 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачу було запропоновано протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п'яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, у зв'язку з чим згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнью дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-СР № 024471 від 24.07.1998 року (а. с. 8).

З довідки виданої виконкомом Єрківської селищної ради від 18.09.2018 року № 2127 вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає без реєстрації разом із батьком та перебуває на його утриманні (а. с. 6).

З довідки № 94 від 04.09.2018 року, виданої ОСОБА_4 вбачається, що остання є студентом 4-го курсу Вінницького національного технічного університету, денної форми (а. с. 7).

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Вказане аліментне зобов'язання це правовідносини, підставою виникнення яких є сукупність таких юридичних фактів, як: продовження навчання дочкою, сином після досягнення повноліття; недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку 23 років; потреба дочки, сина у зв'язку з навчанням в матеріальній допомозі; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Вказані юридичні факти у своїй сукупності утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов'язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання. Якщо відсутня хоч би одна з умов, встановлених ч.1ст.199 СК України, то аліментне зобов'язання по утриманню батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Відповідно до статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, суд в повному обсязі має дослідити матеріальне становище відповідача та інші обставини, що мають істотне значення для справи, а саме можливість надавати відповідачем аліменти у розмірі співмірному із матеріальним його забезпеченням.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд зазначає, що позивачем не було надано доказів на підтвердження того, що відповідач отримує дохід та спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на час її навчання, при цьому суд звертає увагу, що сам по собі факт навчання повнолітньої дитини до досягнення віку 23-ти років не є підставою для стягнення аліментів, оскільки закон пов'язує обов'язок батьків надавати матеріальну допомогу повнолітнім доньці або сину не тільки з потребою у такій допомозі, яка виникла у зв'язку із витратами, пов'язаними з навчанням, а також із наявністю можливості у батьків надання такої допомоги. В той же час позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження фактичної наявності витрат, пов'язаних із навчанням доньки, а також обгрунтування їх розміру.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність передбачених законом підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 185, 199, 200 СК України, на підставі ст.ст. 4, 12, 13, 81, 83, 141, 259, 265, 354 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційного суду Черкаської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Кухаренко О.В.