ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2998/18
Провадження № 2/636/1695/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 листопада 2018 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в якій зареєстрована, але фактично не проживає відповідач, але добровільно з місця реєстрації відповідач не знімається, що порушує права позивача.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та проведення розгляду справи без його участі, та відсутність в нього заперечень проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Також, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач відзив не подала, наявні всі умови, встановлені ст.280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується договором дарування житлової квартири, посвідчений 27.06.2012 приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3, зареєстрованим в реєстрі за № 1439 (а.с. 6).

Згідно з довідкою № 01-01-28/1769, виданою 03.08.2018 виконавчим комітетом Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13).

Згідно акту складеного 10.07.2018 депутатом Чкаловської селищної ради ОСОБА_4, відповідач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак з 01.02.2016 р. за вказаною адресою не проживає (а.с. 4).

Відповідно до ст. 71 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття.

Відповідно до вимог ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України: власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва, та ст. 150 ЖК України, в якій йдеться про те що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідач є членом родини власника квартири, однак за місцем своєї реєстрації не проживає з 2016 року, житловою площею квартири не користується, житлово-комунальні послуги не сплачує, домовленості з позивачем про збереження користування житлом понад строк укладено не було, а тому правових підстав для подальшої її реєстрації у квартирі позивача наразі немає, внаслідок чого відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування вищевказаною квартирою.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З урахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку про задоволення позову та визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 280-283, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, яка народилася 30 серпня 1992 року, такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -