Провадження № 2-о/243/1569/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя Кузнецов Р.В.,

за участю секретаря Малиновської І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду в інтересах ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначив, що 19.09.2017 року у м. Горлівка Донецької області померла мати ОСОБА_2 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час органи ДРАЦС на території м. Горлівка Донецької області діють незаконно і всі документи видані ними є недійсними та не відповідають вимогам діючого в Україні законодавства. У звязку із наведеним, через відсутність можливості зареєструвати смерть ОСОБА_4 у встановленому законом порядку та отримати свідоцтво про її смерть відповідного державного зразка іншим чином аніж як через звернення до суду, просив суд ухвалити рішення яким встановити факт того, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Горлівки Донецької області, громадянки України, помер 19.09.2017 року у м. Горлівка Донецької області, причина смерті інтоксикація, злоякісне новоутворення підшлункової залози з метастазами у внутрішні органи.

Заявник ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 на підставі договору від 04.11.2018 року (а.с. 12), будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_3 міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Відділу, рішення просив ухвалити згідно із вимогами діючого законодавства.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_5 України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

За розясненнями п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно із п. 1 вказаної Постанови, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 289829 від 04.06.1986 року, ОСОБА_6 народилась 19.05.1976 року, її матірю вказана ОСОБА_4 (а.с.8).

06.06.2003 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Проценко» (а.с.9).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що заявник є донькою ОСОБА_4

Згідно із довідкою про причину смерті до форми № 106/у № 1948, виданою медичним закладом в м. Горлівка Донецької області 20.09.2017 року, ОСОБА_4 померла 19.09.2017 року у віці 62 років. Причина смерті - інтоксикація, злоякісне новоутворення підшлункової залози з метастазами у внутрішні органи (а.с.10).

Згідно із свідоцтва про смерть серії ДНР № 079431 виданого 20.09.2017 , ОСОБА_4 померла 19.09.2017 року у Калінінському районі м. Горлівки, Донецька область (а.с. 5).

Згідно із відмовою у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 міського ВДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 7660/15.22-25 від 06.11.2018 року, заявнику було відмовлено у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_4 у звязку із тим, що на підтвердження її смерті було предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 11).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Тобто зазначені довідка про причину смерті, та свідоцтво про смерть ОСОБА_4 видані на тимчасово окупованій території України, не створюють правових наслідків.

Стосовно окупованих територій у практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. У рішенні Європейського суду з прав людини «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» від 23.02.2016 року ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов'язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами...».

Таким чином суд бере до уваги відомості, які зазначені в довідці про причину смерті та свідоцтві про смерть ОСОБА_4 враховуючи неможливість у інший спосіб отримати відомості, зазначені в цих документах, хоча й не визнає зазначені довідку про причину смерті та свідоцтво про смерть офіційними документами.

Факт, про встановлення якого просить заявник має для його довірительки юридичне значення, оскільки породжує для нього правові наслідки отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 у відділі ДРАЦС на території підконтрольній державній владі України, та оформлення спадкових прав після її смерті.

Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені вимоги про встановлення факту смерті ОСОБА_4 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 317 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною ОСОБА_5 України.

Враховуючи, що м. Горлівка Донецької області є тимчасово окупованою територією України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання цього рішення суду.

Керуючись статтями 4, 76-81, , 258,259,264,265,268, 315,317, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: ОСОБА_3 міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Горлівки Донецької області, громадянка України, померла 19.09.2017 року у Калінінському районі, м. Горлівка, Донецька область, Україна, причина смерті - інтоксикація, злоякісне новоутворення підшлункової залози з метастазами у внутрішні органи.

Рішення відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду .

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_5