Провадження № 8/161/22/18
У Х В А Л А

15 листопада 2018 року місто ОСОБА_1

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Петрової В.О.,

заявника ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2016 року у цивільній справі №161/18200/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з квартири та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про виселення з квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2016 року у цивільній справі №161/18200/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з квартири та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про виселення з квартири.

В обґрунтування заяви посилається на те, що вищевказаним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з квартири відмовити. А також, відмовлено в задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про виселення з квартири відмовлено.

Разом з тим, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2018року у справі №161/1734/18 визнано недійсним договір дарування ? частки квартири АДРЕСА_1 від 11 жовтня 2013 року, укладений між ОСОБА_2, як «Дарувальником», та ОСОБА_12, як «Обдарованим», посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_13, зареєстрованим в реєстрі за №1672.

Рішення суду набрало законної сили і є нововиявленою обставиною та підставою для перегляду рішення суду від 07.04.2016року в справі №161/18200/15-ц.

Справа відповідно до ч.2 ст.429 ЦПК України розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Заслухавши пояснення заявника та представника відповідача ОСОБА_5, перевіривши доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяві, виходячи з такого.

За правилом ч.1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України однією з підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 цієї статті не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Судом встановлено, що 30 листопада 2015 року до Луцького міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про виселення з квартири. На підставі ухвали Луцького міськрайонного суду від 03 березня 2016 року до спільного розгляду із вказаною справою прийнято позовні вимоги третьої особи ОСОБА_2 про виселення (а.с. 37). В своєму позові позивач вказала, що відповідач ОСОБА_5 та інші особи реєструвався в спірній квартирі у незаконний спосіб без дозволу усіх осіб, які проживали у ній. А тому незаконно і самоправно, тому вони підлягають виселенню (а.с. 30).

Рішенням суду від 07 квітня 2016 року в справі №161/18200/15-ц в позові третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про виселення відмовлено (а.с.74-76). Вказане судове рішення набрало законної сили.

Заявник в обґрунтування підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами зазначає, що Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 21.06.2018р. у справі №161/1734/18 визнано недійсним договір дарування ? частки квартири АДРЕСА_1 від 11 жовтня 2013 року, укладений між ОСОБА_2, як «Дарувальником», та ОСОБА_12, як «Обдарованим», посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_13, зареєстрованим в реєстрі за №1672. Заявник вважає, що оскільки договір дарування визнаний судом недійсним, це є нововиявленою обставиною у справі за її позовом про виселення відповідачів.

Однак, суд звертає увагу, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування обставин, які судом не встановлювалися.

Обставина, на яку посилається заявник, як на нововиявлену, є обставиною, що виникла після ухвалення судового рішення, про перегляд якого просить заявник.

Обставини, встановлені рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.06.2018 року в справі №161/1734/18 про визнання договору дарування недійсним є новими обставинами, а не нововиявленими, тому вплинути на висновки суду при ухваленні рішення суду від 07.04.2016року в справі №161/18200/15-ц про виселення не могли.

Вказані обставини, за наявності правого обґрунтування, можуть слугувати підставою для пред'явлення нових вимог.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Желтяков проти України» від 9 червня 2011 року, зазначив що право на справедливий розгляд судом, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка серед іншого, проголошує верховенство права, як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, interalia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії»).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Таким чином, з метою забезпечення справедливої рівноваги між інтересами заявника та необхідністю підтримання ефективності системи судочинства, суд вважає, що заявником не наведено жодних обставин, із наявністю яких закон повязує необхідність перегляду та скасування судового рішення, а тому заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задоволенню не підлягає і відповідно до вимог ст. 429 ЦПК України, суд відмовляє в її задоволенні та залишає відповідне судове рішення в силі.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 260, 261, 423 - 426, 429 ЦПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2016 року у цивільній справі №161/18200/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з квартири та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про виселення з квартири відмовити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.04.2016р. у цивільній справі №161/18200/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з квартири та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору ОСОБА_10 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_9 про виселення з квартири залишити в силі.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Волинського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали

складено 19.11.2018р.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_1