ПОСТАНОВА

Іменем України

15 травня 2018 року м. Кропивницький

справа № 385/118/18

провадження № 22-ц/781/804/18

Апеляційний суд Кіровоградської області в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.

з участю секретаря: Савченко Н.В.

Учасники справи: позивач - ОСОБА_1;

відповідач - Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Кіровоградській області.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року, у складі головуючого судді - Панасюка І.В., у справі за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Кіровоградській області, про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України у Кіровоградській області про поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку.

В обгрунтування позову зазначав, що 17.10.2011 року його прийнято на роботу страховим експертом з охорони праці до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гайворонському районі Кіровоградської області.

З 01 жовтня 2014 року переведено на посаду заступника начальника відділення згідно відповідного наказу.

31.07.2017 року звільнено у зв'язку з переведенням до Гайворонського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області згідно наказу від 20.07.2017 року №65-к.

01.08.2017 року прийнято на посаду головного спеціаліста (страхового експерта з охорони праці) Гайворонського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області згідно наказу від 26.07.2017 року №31-к.

26.10.2017 року його ознайомили про зміни в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці та можливе майбутнє звільнення.

29.12.2017 року він звільнений у зв'язку із скороченням штату працівників згідно наказу від 26.12.2017 року №343-к.

Зазначав, що відповідач не вирішував питання про переважне право на залишення на роботі та не порівнював між собою кваліфікацію головних спеціалістів (страхових експертів з охорони праці), в той час, коли посади головних спеціалістів (страхових експертів) були скорочені в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області вибірково, при чому в інших відділеннях Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області були залишені працівники з меншою продуктивністю, ніж в нього.

Також посилається на те, що відповідач не звернув уваги на той факт, що посади головних спеціалістів (страхових експертів з охорони праці), які не були скорочені в інших відділеннях Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області займають працівники, які не відповідають вищезазначеним вимогам відповідно до ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Просив визнати незаконним та скасувати наказ №343-к від 26.12.2017 року про звільнення ОСОБА_3 з посади головного спеціаліста (страхового експерта з охорони праці) Гайворонського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області звільненого 29.12.2017 року у зв'язку із скороченням штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити його на роботі в Гайворонському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області на посаді головного спеціаліста (страхового експерта з охорони праці) Гайворонського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області та стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Зазначав, що суд першої інстанції відмовляючи йому у задоволенні позову необґрунтовано послався на обставину, що його було попереджено про зміни в організації виробництва праці, змін істотних умов праці та можливе майбутнє звільнення і даний факт сторонами не оскаржувався. Позивач не погоджується з таким висновком суду і посилається на те, що йому не було запропоновано іншу роботу у зв'язку із відсутністю вакантних посад на підприємстві, що передбачено трудовим законодавством. Доказів того, що відповідач вжив всіх заходів щодо виявлення підстав для залишення позивача на роботі з урахуванням переважного права серед інших працівників. Таке переважне право має позивач, оскільки він працює на підприємстві тривалий час, є автором свідоцтва на винахід «Привід кривошипного преса». Відповідачем не було проведено порівняльного аналізу продуктивності праці і кваліфікації між працівниками.

На апеляційну скаргу відповідач подав відзив, просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Вказує, що позивачем не наведено правового обгрунтування незаконності прийнятого судом рішення, не зазначено у чому полягає неправильність чи неповнота досліджень доказів і встановлення обставин у справі та порушення норм матеріального або процесуального права, які можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, які просили скаргу задовольнити, рішення суду скасувати, а позов задовольнити, пояснення представника відповідача, який просив відмовити у задоволенні скарги, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на відсутність порушення законодавства при звільненні позивача з роботи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам зазначеного закону з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивача 17.10.2011 року було прийнято на роботу страховим експертом з охорони праці до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гайворонському районі Кіровоградської області згідно наказу від 14.10.2011 року №115-к.

01.10.2014 року переведено позивача на посаду заступника начальника відділення - головного страхового експерта з охорони праці відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Гайворонському районі Кіровоградської області згідно наказу від 29.09.2014 року №77-к.

31.07.2017 року позивача звільнено у зв'язку з переведенням до Гайворонського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області згідно наказу від 20.07.2017 року №65-к.

01.08.2017 року прийнято на посаду головного спеціаліста (страхового експерта з охорони праці) Гайворонського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області згідно наказу від 26.07.2017 року №31-к. (а.с.30).

29.12.2017 року позивача звільнено у зв'язку із скороченням штату працівників наказ від 26.12.2017 року №343-к. (а.с.12, 32).

Вказане підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 в записі - відомості про роботу (а.с. 12).

26.10.2017 року позивача ознайомили, у відповідності до чинного законодавства, з попередженням про зміни в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці та можливе майбутнє звільнення, про що позивач поставив свій підпис (а.с. 31).

Згідно наказу директора управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області від 31.10.2017 року №54 «Про скорочення штату працівників» вбачається, що з 01.01.2018 року скороченню підлягають посади, зокрема Гайворонське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області головний спеціаліст (страховий експерт з охорони праці) - 1 одиниця , саме та посада, яку займав позивач (а.с.61).

З листа Фонду соціального страхування України від 26.12.2017 року №09-03-3/42 вбачається, що ОСОБА_3 було дано роз'яснення, а саме, що у зв'язку з виконанням постанови правління Фонду соціального страхування України від 12.09.2017 року №47 «Про затвердження граничної чисельності працівників Фонду соціального страхування України» директором виконавчої дирекції Фонду було затверджено штатний розпис управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області та його відділень в кількості 135 працівників, що передбачає скорочення штату в кількості 70 посад. Штатним розписом Гайворонського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області затверджено чисельність працівників в кількості 6 посад та передбачено скорочення посади головного спеціаліста (страхового експерта з охорони праці) і 3 головних спеціалістів. У зв'язку з відсутністю роботи за спеціальністю - головного спеціаліста (страхового експерта з охорони праці) та вакансій за іншими посадами, адміністрація не має можливості запропонувати ОСОБА_3 працевлаштування на іншу посаду (а.с.38).

З протоколу № 19 від 26.12.2017 року вбачається, що профспілковий комітет надав згоду на звільнення ОСОБА_3 (а.с.71).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Положеннями ст. 42 КЗпП України також передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Висновок суду першої інстанції про те, що позивач належним чином попереджений відповідачем про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням чисельності (штату) є законним і обґрунтованим .

Позивачу не було запропоновано іншу роботу у зв'язку із відсутністю наявних, вакантних посад, про що надано йому роз'яснення.

З витребуваного судом апеляційної інстанції списку головних спеціалістів страхових експертів з охорони праці управління та відділень вбачається, що станом на 01.01.2018 року в Гайворонському відділенні відсутня посада - головного спеціаліста страхових експертів з охорони праці управління (а.с.116).

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому саме наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених п. п. 1, 2-5, 7 ст. 40 і п. п. 2, 3 ст. 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

На засіданні профспілкового комітету первинної профспілки працівників Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності надано згоду на звільнення ОСОБА_3, який займав посаду головного спеціаліста (страховий експерт з охорони праці).

Висновок суду, що будь-яких переконливих і безспірних доказів на підтвердження обставин, з якими пов'язувались матеріально-правові вимоги, позивачем не надано, не містять їх і матеріали справи, а обставини, на які позивач посилався, не є достатніми для висновку про наявність цивільно-правових підстав для визнання звільнення незаконним та поновлення його на роботі є законним і обгрунтованим.

Також правильним є висновок, що вразі не встановлення порушень законодавства при звільненні позивача з роботи, не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374 ЦПК України, судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

21.05.2018 року - виготовлено повне судове рішення.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: О.А.Письменного

О.І. Чельник