РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/15195/18

Провадження №: 2/755/6076/18

"15" листопада 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді Шевченко В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва

цивільну справу № 755/15195/18

за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2

до ОСОБА_3,

третя особа - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві,

про зняття з реєстраційного обліку місця проживання та виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення,

учасники справи:

не з'явилися,

У С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просять суд зняти з реєстраційного обліку місця проживання та виселити з квартири за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1).

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 17.08.2018 р. між ними та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №925. Підпунктом 8.1 пункту 8 цього договору було визначено зняття з реєстраційного обліку зареєстрованих у квартирі осіб до 29 серпня 2018 року включно. Позивачі належним чином виконали всі узгоджені сторонами за договором купівлі-продажу істотні умови і свої зобов'язання, в тому числі і щодо повної оплати ОСОБА_3, як продавцю, узгодженої вартості квартири. Позивачі, як нові власники квартири №35, не надавали своєї згоди на реєстрацію у ній відповідача, який, до того ж, не є членом їх сімей, тому ОСОБА_3 порушує права позивачів щодо володіння, користування та розпорядження власним майном.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивачів та їх представника.

Відповідач до суду не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим для нього ст. 191 ЦПК України, та не надав відзиву на позовну заяву у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження від 17.10.2018 року строк.

Третя особа Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві не уповноважила свого представника на участь в судовому засіданні, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв щодо предмета спору суду не надала.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно договору купівлі-продажу квартири, укладеного між продавцем ОСОБА_4 та покупцями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 17.08.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пальорою Г.Ю. та зареєстрованого в реєстрі за №925, Продавець передав у власність, а покупці прийняли у власність і зобов'язались оплатити квартиру АДРЕСА_1, вартість якої становить 968469,00 грн. (а.с.13,14).

17.08.2018 р. позивачем ОСОБА_2 було сплачено 4842,35 грн. за придбання (купівлю-продаж) нерухомого майна, що підтверджується квитанцією № 261810074 (а.с.16).

17.08.2018 р. позивачем ОСОБА_1 було сплачено 4842,35 грн. за придбання (купівлю-продаж) нерухомого майна, що підтверджується квитанцією № 261810075 (а.с.16).

Таким чином, позивачами належним чином були виконані всі узгоджені сторонами за договором купівлі-продажу квартини істотні умови і свої зобов'язання, в тому числі і щодо повної оплати продавцю ОСОБА_6 узгодженої вартості квартири. Іншого відповідачем не доведено.

За змістом підпункту 8.1 п. 8 укладеного 17.08.2018 р. договору купівлі-продажу квартири продавець зобов'язується зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих у квартирі осіб до 29 серпня 2018 року включно (а.с.14).

Згідно витягу з реєстру територіальних громад міста Києва №33674662 від 28.09.2018 р. про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, 24.06.2004 рр. зареєстровано особу ІНФОРМАЦІЯ_1, що відповідає даті народження відповідача - ОСОБА_3 (а.с.15).

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» ОСОБА_3 значиться зареєстрованим за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.33).

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Нормами ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним.

За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм користування житлом, що знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є, із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 25.07.2018 р. у справі №638/13030/13-ц.

Припинення права користування житлом у колишнього власника тягне за собою втрату його членами сім'ї права користування житлом.

Право відповідача, який не є власником квартири, на користування нею були похідними від прав колишнього власника цієї квартири, а з припиненням його права власності, припинилося і право користування квартирою.

Як встановлено судом, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, набувши право власності на квартиру АДРЕСА_1, та будучи її новими власниками, не надави своєї згоди на реєстрацію в цій квартирі відповідача ОСОБА_6

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення даного позову та зняття з реєстраційного обліку місця проживання та виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦП України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 704 грн. 80 коп. на користь кожного з них, які сплачено позивачами при зверненні з цим позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 150, 156 Житлового кодексу Української РСР, ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 89, 141, 209, 265, 268, 272, 274-279, 354, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про зняття з реєстраційного обліку місця проживання та виселення з квартири без надання іншого житлового приміщення - задовольнити.

Зняти з реєстраційного обліку місця проживання та виселити з квартири за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1).

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1)на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адреса: АДРЕСА_8, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2)на відшкодування витрат по сплаті судового збору 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (зареєстрованого за адреса: АДРЕСА_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків: 6) на відшкодування витрат по сплаті судового збору 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва у строки, встановлені статтею 354 ЦПК України.

Інформацію стосовно справи, що розглядається, можна отримати за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, та на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud2604.

Повний текст рішення складено - 19.11.2018.

Суддя: В. Шевченко