Справа №403/627/18 провадження № 2-о/403/36/18
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

20 листопада 2018 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги обгрунтовані тим, що з 1976 року по 1979 рік вона працювала в колгоспі ім.Ілліча Компаніївського району Кіровоградської області, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника №342, виданої 16.02.1976 року. Після подання документів до Пенсійного фонду України, за усною консультацією його працівників, заявнику була пояснена необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності їй трудової книжки колгоспника у звязку з неправильним написанням в ній дівочого прізвища заявника «Гринько» замість «Гринькова», що дає підстави органам Пенсійного фонду України не враховувати трудовий стаж для нарахування заявнику пенсії. Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви при зазначенні того, який саме факт заявник просить встановити, останньою зазначено, дослівно, «… постановити рішення, яким встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на імя якої 16.02.191976 року народження колгоспом ім.Ілліча Компаніївського района Кіровоградської області видано трудову книжку колгоспника № 342 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженка с.Березнегувате Компаніївського району Кіровоградської області є одна і таж особа.»

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно розяснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

З огляду на викладене, заява про встановлення фактів, що мають юридичне значення має відповідати як загальним вимогам, передбаченим ст.175 ЦПК України, так і змісту та формі заяви, передбаченим ст.318 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.187 ЦПК України суддя відкриває провадження у справі за відсутності, крім іншого, підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, протягом п"яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що подана ОСОБА_1 заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, а саме, заява не містить:

1)поштових індексів місця проживання заявника та місцезнаходження заінтересованої особи, офіційної електронної адреси заінтересованої особи, адреси електронної пошти учасників (п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України);

2) способу (способів) захисту прав або інтересів, передбачених законом чи договором, або іншого способу (способів) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить суд визначити у рішенні (п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України);

3) зазначення доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги (п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України);

4) зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності) (п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України);

5) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у звязку із розглядом справи (п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України);

6) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до ст.318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до п.6 ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суддею встановлено, що в описовій частині поданої до суду заяви заявник ОСОБА_1 спочатку вказує про встановлення факту належності їй трудової книжки колгоспника у звязку з неправильним написанням її дівочого прізвища, в подальшому зазначає про необхідність винесення судового рішення по розбіжностях у трудовій книжці, а в прохальній частині позовної заяви, де відповідно до вимог п.4 ч.3 ст.175, п.1 ч.1 ст.318 ЦПК України має бути зазначено який саме факт заявник прохає суд встановити, заявник ОСОБА_1 взагалі прохає суд постановити рішення, яким встановити юридичний факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на імя якої видано трудову книжку колгоспника, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є однією і тією ж особою.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому, організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судами не встановлюється тотожність особи. Разом з тим, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

З урахуванням викладеного, заявнику необхідно уточнити в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, який саме факт вона прохає суд встановити, з урахуванням того, що судом не встановлюється факт тотожності особи заявника, особі, зазначеній в трудовій книжці колгоспника.

Крім того, заявником у поданій до суду заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, міститься посилання на її звернення до Пенсійного фонду України з необхідними документами щодо можливості отримання нею пенсії при досягненні пенсійного віку та пояснення працівників Пенсійного фонду України про необхідність винесення судового рішення, дослівно, «… по розбіжностях у трудовій книжці її прізвища…». Разом з тим, жодних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, в тому числі, звернення до органів Пенсійного фонду України шляхом надання їм на розгляд відповідних документів, необхідних для призначення пенсії, прийнятого рішення за результатами такого звернення, в тому числі рекомендації звернутися до суду з підстави неправильного написання прізвища заявника у трудовій книжці, що є перешкодою для зарахування їй відповідного трудового стажу для призначення пенсії, подана заявником ОСОБА_1 заява не містить.

За змістом ч.7 ст.19, ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З огляду на викладене заявником в поданій до суду заяві лише зазначається про звернення до органів Пенсійного фонду України з відповідними документами, однак не зазначається мети звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, що не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.318 ЦПК України.

Таким чином, з метою усунення вказаних недоліків заяви, заявнику ОСОБА_1 необхідно зазначити:

1)поштові індекси місця проживання заявника та місцезнаходження заінтересованої особи, офіційної електронної адреси заінтересованої особи, адреси електронної пошти учасників;

2) мету звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення;

3) спосіб захисту прав або інтересів, передбачених законом, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який заявник просить суд визначити у рішенні, зокрема, зазначити, який саме юридичний факт заявник прохає суд встановити, виходячи з того, що суд не встановлює тотожність особи;

4) докази, що підтверджують обставини, якими заявник обгрунтовує свої вимоги та причини неможливості одержання документів, які посвідчують факт, що має юридичне значення в позасудовому порядку, зокрема, докази про те, що трудова книжка колгоспника №342, видана 16.02.1976 року дійсно належить заявнику (інші документи, що підтверджують трудову діяльність заявника в колгоспі ім.Ілліча Компаніївського району Кіровоградської області, а також докази, передбачені ст.74 ЦПК України), докази неможливості внесення виправлень в трудову книжку у встановленому законом порядку, зокрема, відсутності можливості в організації, яка видала документ, внести до нього відповідні виправлення (документи на підтвердження припинення діяльності колгоспу ім.Ілліча Компаніївського району Кіровоградської області та відсутність іншої юридичної особи, як його правонаступника);

5) докази, які не можуть бути подані разом із заявою (за наявності);

6) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які заявник понесла і які очікує понести у звязку із розглядом справи;

7) підтвердження заявника про те, що нею не подано іншого позову (позовів), заяв з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також заявником по справі не виконані вимоги ч.5 ст.177 ЦПК України щодо обовязку додати до позовної заяви всі наявні в неї докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються вимоги, оскільки згідно положень ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Натомість заявником лише частково виконані зазначені вимоги, оскільки додані до заяви копії документів засвідчені заявником без зазначення дати такого засвідчення.

Таким чином, для виконання вимог ч.5 ст.177 ЦПК України зявнику необхідно додати до заяви та її копії копії документів, засвідчених у встановленому законом порядку, в тому числі, із зазначенням підпису та дати такого засвідчення.

Крім того, суддею при постановленні даної ухвали враховується також прецедентна практика Європейського суду з прав людини, за змістом якої, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Відповідно до викладеного право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення «Осман проти Сполученого королівства» (Osman v. the United Kingdom від 28 жовтня 1998 року, заява № та «Круз проти Польщі» (CASE OF KREUZ v. POLAND) від 19 червня 2001 року, заява №28249/95).

У зв'язку з наведеним, зазначені в ухвалі недоліки заяви, що є підставою для залишення її без руху, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суддею в ухвалі про залишення заяви без руху зазначені недоліки заяви та спосіб їх усунення.

Відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України, з урахуванням характеру встановлених суддею недоліків поданої ОСОБА_1 заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, останній необхідно встановити строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй ухвали про залишення заяви без руху.

Керуючись ст.ст.95, 175, 177, 258, 260, 261, 293, 315, 318, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення їй копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз"яснити заявнику, що у разі виконання нею вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України відповідно до ухвали суду, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду. Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя Устинівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3