Справа № 417/4805/17
Провадження № 22ц/782/33/18
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2018 року Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів Назарової М.В., Орлова І.В.

за участю секретаря судового засідання Подрябінкіна Я.Г.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Сєвєродонецьк Луганської області

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

на рішення Марківського районного суду Луганської області (суддя Шкиря В.М.)

від 14 грудня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк»

до ОСОБА_2, та ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за договором відновлюваної кредитної лінії,

ВСТАНОВИВ

Позов подано до суду 26.10. 2017 року. Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 08 червня 2007 року, яка утворилась станом на 02 жовтня 2017 року в загальному розмірі 2 497,49 доларів США, з яких :

1 920,58 дол. США - заборгованість за кредитом;

427,60 дол. США - заборгованість за відсотками;

115,66 дол. США - три проценти річних за прострочення сплати кредиту;

33,65 дол. США - три проценти річних за прострочення сплати відсотків за користування кредитом, а також просив стягнути з відповідачів судовий збір.

Позов обґрунтований неналежним виконанням позичальником ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, забезпечених порукою поручителя ОСОБА_4

Заочним рішенням Марківського районного суду Луганської області від 14 грудня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за договором відновлювальної кредитної лінії №269/Зд/07 від 08.06.2007 року, яка станом на 02.10.2017 року складає 2348 (дві тисячі триста сорок вісім) доларів 18 центів США, та складається з:

заборгованості за кредитом в сумі 1 920,58 доларів США ;

заборгованості за відсотками в сумі 427,60 доларів США.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір в розмірі 1 504,45 грн., виходячи з пропорційності задоволених позовних вимог.

У задоволенні позову про солідарне стягнення заборгованості з відповідача (поручителя) ОСОБА_3 відмовлено з огляду на те, що на момент звернення до суду з позовом порука є припиненою (останнім днем повернення кредиту та процентів визначено 07.06.2016 року , а позивач звернувся до суду 24.10.2017 року, тобто поза шестимісячним строком встановленим ч. 4 ст. 559 ЦК України).

У задоволенні позову в частині стягнення трьох процентів річних відмовлено з огляду на те, що ч.2 ст.625 ЦК України до правовідносин сторін не може бути застосована, оскільки зобов'язання за кредитним договором визначено не в національній грошовій одиниці, а в іноземній валюті.

Позивач не погоджується з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача ОСОБА_2 трьох процентів річних за прострочення грошового зобов'язання, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились. Зареєстрованим місцем їх проживання є м.Луганськ, у зв'язку з чим про час та місце розгляду справи вони були повідомлені згідно з порядком, визначеним ст.1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції», якою передбачено повідомлення відповідачів про дату судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України не пізніше ніж за двадцять днів до дати судового засідання.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Провнесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України таінших законодавчих актів», яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Отже, розгляд апеляційної скарги здійснюється за правилами Цивільного процесуального кодексу України який діє з 15.12.2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню в оскаржуваній частині з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти.

08.06.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського областного управління ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір відновлювальної кредитної лінії, №269/Зд/07 (а.с.7-8).

Згідно з п.1.1 Договору банк зобов'язався надати позичальнику споживчій кредит в сумі 7000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 14,2% річних в порядку, на умовах та в строки, визначені Договором.

Згідно з п. 1.2 Договору кредит надається на споживчі потреби окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією у період до 08.06.2009. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно ануїтетними платежами до 25 числа кожного місяця, починаючи з липня 2009 року. Остаточним терміном повернення кредиту є 07.06.2016

Згідно з п.1.5.1.3 Договору нараховані проценти повинні бути сплачені Позичальником до 25 числа поточного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі першого траншу. Остання сплата повинна бути здійснена не пізніше 08.06.2016.

08.06.2007 року сторони уклали додаткову угоду №1 до договору відновлювальної кредитної лінії №269/Зд/07 .

В п.2 додаткової угоди сторони визначили, що погашення кредиту здійснюється в терміни визначені графіком, погодженим з банком, що є невід'ємною частиною даної додаткової угоди.

Згідно графіку погашення кредиту погашення кредиту та сплата відсотків здійснюється окремими платежами до 25 числа кожного місяця починаючи з січня 2008 року по травень 2016 року включно по 69 ,00 дол.США., а в червні 2016 року - 31,00 дол.США. основного платежу

05.06.2009 року сторони уклали додаткову угоду №2 до договору відновлювальної кредитної лінії №269/Зд/07 від 08.06.2007 року (а.с.10) п.1 якої погодили, що згідно п.1.2 встановити графік погашення кредиту згідно додатку №1 цієї додаткової угоди.

Згідно графіку погашення кредиту (а.с.11) погашення кредиту та сплата відсотків здійснюється окремими платежами до 25 числа кожного місяця починаючи з 25.07.2009 року по 25.06. 2016 року включно - 109,7 дол.США основного платежу.

28.09.2010 року між Банком та Позичальником укладено додатковий договір до договору відновлювальної кредитної лінії №269/Зд/07 від 08.06.2007 (а.с.12) про наступне:

викласти п.1.2 розділу 1 «Предмет договору» відновлювальної кредитної лінії №269/Зд/07 від 08.06.2007 в наступній редакції:

«кредит надається на споживчі потреби. Кредит надається окремими частинами (траншами) за відновлювальною кредитною лінією, у період до 08 червня 2009 р.. На дату закінчення вказаного періоду визначається сума фактичної заборгованості за кредитом, яка підлягає погашенню щомісячно ануїтичними платежами не пізніше останнього робочого дня кожного місяця, починаючи з липня 20019 року . Остаточним терміном повернення кредиту є 07 червня 2016 року»;

викласти п.1.5.1.3 розділу 1 «Предмет договору» відновлювальної кредитної лінії №269/Зд/07 від 08.06.2007 в наступній редакції:

«нараховані проценти повинні бути сплачені Позичальником не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. Сплата нарахованих процентів здійснюється Позичальником, шляхом внесення готівки до каси Банку або шляхом готівкових перерахувань. Остання сплата процентів повинна бути здійснена не пізніше 07 червня 2016 року.

В іншому строни керуються договором відновлювальної кредитної лінії №269/Зд/07 від 08.06.2007 року».

Позичальник ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 02.10.2017 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 2 497,49 доларів США, з яких:

тіло кредиту (період з 01.12.2014 - 02.10.2017) - 1 920,58 доларів США;

прострочені відсотки по кредиту (період з 01.08.2014 по 02.10.2017) - 427,60 доларів США;

три відсотки річних по простроченому основному боргу (період з 01.12.2014 по 01.10.2017) - 115,66 доларів США;

три відсотки річних по прострочених відсотках (період з 01.08.2014 по 01.10.2017) - 33,65 доларів США.

На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що між позивачем та відповідачем (позичальником) ОСОБА_2 виникли зобов'язальні цивільно-правові правовідносини у сфері споживчого кредитування.

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення з відповідача (позичальника) ОСОБА_2 трьох відсотків річних по простроченому основному боргу та по прострочених відсотках, суд першої інстанції виходив з того, що норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. А з огляду на те, що боргове зобов'язання визначено в іноземній валюті, вимоги про відшкодування інфляційних втрат заявлених позивачем задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд з вказаним висновком не погоджується, оскільки суд помилково ототожнив поняття «стягнення боргу з урахуванням індексу інфляції» та «стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми», тобто припустився помилки в застосуванні норм матеріального права.

Частина друга ст.625 ЦК України в якості наслідків прострочення боржником грошового зобовязання передбачає як стягнення інфляційних нарахувань, так і стягнення трьох процентів річних за порушення грошового зобов'язання.

Позивачем вимога про стягнення інфляційних нарахувань не заявлялась. А вимога про стягнення трьох процентів річних ґрунтується на вищезазначеній нормі права.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 порушив взяті на себе зобовязання за кредитним договором по своєчасному поверненню кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, до правовідносин сторін підлягає застосуванню ч.2 ст.625 ЦК України, яка передбачає відповідальність за прострочення грошового зобовязання.

На час укладення кредитного договору, Закон України «Про захист прав споживачів» не містив заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті.

Використання валюти в кредитному зобовязанняі не протирічить Закону, оскільки іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і порядку, встановлених законом (ст.192 ЦК України). Такий порядок встановлений Декретом Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», в якому визначено, що банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями на підставі письмового дозволу (генеральної ліцензії) Публічне акціонерне товариств «Державний ощадний банк України» має таку ліцензію (а.с.80-82).

З вказаних підстав рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про стягнення трьох відсотків річних підлягає скасуванню з ухваленням рішення про задоволення позову.

У зв'язку із зміною рішення суду підлягає також зміні рішення в частині стягнення судового збору. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання позову в повному обсязі, виходячи з того, що позов до вказаного відповідача задовольняється у повному обсязі. Крім того, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги, оскільки апеляційна скарга задовольняється судом повністю.

Керуючись п. 2 ч.1 ст.374, ст.381, ст.382, ст.384, ч.1 ст. 389, ч. 1 ст. 390, ст. 391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Рішення Марківського районного суду Луганської області від 14 грудня 2017 року змінити.

Скасувати рішення в частині відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення трьох відсотків річних за прострочення грошового зобовязання і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» три проценти річних:

за прострочення сплати кредиту з 01 грудня 2014 року по 01 жовтня 2017 року в розмірі 115,66 доларів США;

за прострочення сплати відсотків за користування кредитом з 01 серпня 2014 року по 01 жовтня 2017 року в розмірі 33,65 доларів США.

Змінити рішення в частині стягнення судового збору з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» - збільшити розмір судового збору з 1504,45 гривень до 1600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1760 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 27 лютого 2018 року.

Головуючий

Судді