Постанова
Іменем України

16 травня 2018 року
м. Київ

справа №621/168/15-ц

провадження № 61-353св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І. Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач публічне акціонерне товариство «Дослідний електромонтажний завод»,
представник відповідача Гребінка Андрій Миколайович,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 вересня 2017 року в складі судді Овдієнка В. В. та на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року в складі колегії суддів Овсяннікової А. І., Коваленко І. П., Сащенко І. С.,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дослідний електромонтажний завод" (далі ПАТ «Дослідний електромонтажний завод») про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог указував, що з 08 жовтня 1980 року до 02 березня 1995 року він працював у відповідача.
З 03 травня 1983 року працював на посаді водія 2-го класу.
В період роботи він був призваний на військові збори та направлений для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
В період з 03 жовтня 1987 року по 18 грудня 1987 року (включно) він брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зонах №3 та №1.
З 2009 року він є пенсіонером за віком.
З 10 січня 2012 року він отримує пенсію по інвалідності 3 групи від захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при ліквідації аварії на ЧАЕС.
Як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС він відноситься до категорії №1.
Згідно з листом управління Пенсійного фонду України в Зміївському районі від 09 грудня 2014 року його пенсія обчислена з урахуванням заробітної плати згідно довідки про заробітну плату №03/585, яка видана відповідачем 27 липня 2012 року.
В зазначеній довідці, яка стала підставою нарахування йому пенсії, невірно зазначено кількість днів в період з 01 жовтня 1987 року по 02 грудня 1987 року, в які він виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Фактично, як підтверджується довідкою з Центрального архіву Міністерства оборони України, він виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 57 днів, а в довідці відповідача враховано 49 днів.
Відповідачем невірно розраховано доплату за роботу у вихідні дні та збережений середній заробіток за час перебування на військових зборах; суму премії розраховано без урахування кратності збільшення тарифної ставки; не зазначено доплату за класність (2-й клас водія) в розмірі 10%.
Вважає такі дії відповідача неправомірними, що стало підставою для порушення його законних прав на отримання законної, справедливої пенсії.
Просив: визнати неправомірними дії відповідача по складанню довідки №03/585 від 27 липня 2012 року та зобов`язати відповідача видати йому «Довідку про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках» наступного змісту: «Дана ОСОБА_1 про те, що йому за роботу (службу) в населених пунктах зони відчуження з 03 жовтня 1987 року до 18 грудня 1987 року за місцем роботи (служби) ПАТ «Дослідний електромонтажний завод» на посаді водій, посадовий оклад (оклад, тарифна ставка, розцінка відрядна) 0,8967 крб, по відомості б/н від 31 грудня 1987 року виплачена заробітна плата (грошове забезпечення) в сумі 2190,50 крб, з урахуванням коефіцієнту 2, 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7 «Об условиях оплаты труда и материального обеспечения работников предприятий, организаций и учреждений, занятых на работах, связанных с ликвидацией последствий аварии на Чернобыльской АЭС и предотвращением загрязнения окружающей среды».
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано неправомірними дії ПАТ «Дослідний електромонтажний завод» по складанню довідки №03/585 від 27 липня 2012 року про заробітну плату ОСОБА_1 за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.
Зобов`язано ПАТ «Дослідний електромонтажний завод» скласти та видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату за роботу (службу) в населених пунктах зони відчуження з 03 жовтня 1987 року по 18 грудня 1987 року за місцем роботи (служби) в ПАТ «Дослідний електромонтажний завод» на посаді водія, посадовий оклад (оклад, тарифна ставка, розцінка відрядна) 0,8967крб, по відомості № б/н від 31 грудня 1987 року, виходячи з наступного відпрацьованого часу: у зоні небезпеки 1 - шість календарних днів, з яких один день неробочий (04-06.10.1987, 09-10.10.1987; 12.11.1987); у зоні небезпеки 3 п`ятдесят один календарний день, з яких дев`ять днів неробочих (07-08.10.1987, 11-31.10.1987, 02-09.11.1987, 13-30.11.1987, 01-02.12.1987). В іншій частині позову - відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, районний суд виходив із того, що дії відповідача щодо видачі довідки про заробітну плату не відповідають фактичним обставинам та вимогам закону, тому позивач має право на отримання нової довідки, в якій будуть відображені достовірні відомості щодо його заробітної плати з урахуванням нової форми, затвердженої 5 жовтня 2012 року. При цьому позивач не надав доказів того, що розмір його заробітної плати (грошового забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-19990 роках, з якої визначається пенсія, складає 2 190,50 крб.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, дав їм належну оцінку, правильно визначив природу спірних правовідносин та закон, який регулює спірні правовідносини, й ухвалив рішення, яке відповідає закону.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить частково скасувати рішення судів попередніх судових інстанцій та зобов`язати відповідача видати належну довідку про його заробіток в період з 3 жовтня 1987 року до 18 грудня 1987 року (включно), яка враховує заробітну плату (грошове забезпечення) за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986-1990 роках, з якої визначається пенсія, із врахуванням: збереженого середнього заробітку в сумі 502,74 крб; оплати праці за дні роботи (служби) в зоні відчуження в 1986-1990 роках в сумі 1366,56 крб; премії в сумі 290,53 крб (25% відповідно до Положення про преміювання ПАТ «Дослідний електромонтажний завод» та розрахунково-платіжних відомостей); доплати за класність водію 2-класу у розмірі 10% в сумі 30,67 крб, а всього 2 190,50 крб.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не застосували закон, який передбачав доплату за класність водію 2-класу у розмірі 10% в зоні відчуження, щомісячну премію за роботу в зоні відчуження, не враховано судами й розмір заробітної плати, який визначається за тарифними ставками (розцінками відрядними, окладами, посадовими окладами) за дні роботи в зоні відчуження в сумі 1366,56 крб (в довідці відповідача визначено 1355,80 крб).

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

9 лютого 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

16 лютого 2018 року від ПАТ «Дослідний електромонтажний завод» до Верховного Суду надійшли заперечення на касаційну скаргу, які мотивовані тим, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому касаційна скарга підлягає відхиленню.

Ухвалою колегії Верховного Суду від 26 лютого 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недоведеність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Наведені в касаційних скаргах доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що з 08 жовтня 1980 року по 02 березня 1995 року ОСОБА_1 працював в ПАТ «Дослідний електромонтажний завод».
Згідно довідок Центрального архіву Міністерства оборони України та галузевого державного архіву Міністерства оборони України Пустовойт С. В. приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 03 жовтня 1987 року до 18 грудня 1987 року. Дні виїзду в зони: зона №3: жовтень: 7, 8, 11-31; листопад: 2-9, 13-30; грудень: 1, 2; зона №1: жовтень: 4-6, 9, 10; листопад: 12.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Зміївському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Харківської області, є учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, є інвалідом 3-ї групи по захворюванню, що пов`язане з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримує пенсію у розмірі 2 820 грн 93 коп., обрахованої відповідно до довідки від 27 липня 2012 року №03/585, виданої ПАТ «Дослідний електромонтажний завод».
Відповідно до положень статті 49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Стаття 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, на 8 років.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Підпунктом «ґ» пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Наказом Міністерства соціальної політики України від 03 вересня 2012 року №536 затверджено форму Довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках.

Суди встановили, що в оспорюваній довідці виявлені невідповідності у кількості днів виходів позивача у зони небезпеки, що були відображені у довідці Центрального архіву Міністерства оборони України від 15 червня 1994 року №51/4376, з якої помилка була перенесена в оспорювану довідку.
Як вбачається з довідки №03/585 від 27 липня 2012 року виданої ПАТ «Дослідний електромонтажний завод», та довідки Центрального архіву Міністерства оборони України від 15 червня 1994 року №51/4376, ОСОБА_1 відпрацював у зонах небезпеки за період з 03 жовтня 1987 року до 18 грудня 1987 року 58 днів. Водночас, до виходів у зони небезпеки було помилково включено 01 жовтня 1987 року, оскільки загальний період роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС визначений з 03 жовтня 1987 року.
Зазначена обставина підтверджується й висновком додаткової судово-економічної експертизи від 28 квітня 2016 року № 11.
Крім того, сьоме жовтня 1987 року був неробочим днем, однак в оспорюваній позивачем довідці робота в зоні небезпеки №3 в цей день не врахована як робота у неробочий день.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання дій відповідача по складанню довідки про заробітну плату позивача у період роботи в зоні відчуження неправомірними.
Доводи касаційної скарги про те, що суди не врахували, що в довідці неправильно зазначений середній заробіток за дні роботи в зоні відчуження, неправильно зазначена оплата праці за дні роботи в зоні відчуження не врахована премія в розмірі 25% відповідно до положення про преміювання ПАТ «Дослідний електромонтажний завод» та розрахунково-платіжних відомостей, а також надбавка за класність водію 2-го класу, не заслуговують на увагу, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження зазначених вимог.
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат