Справа № 727/2878/18
Провадження № 2/727/872/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 травня 2018 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі головуючого судді Волошина С.О.

секретар Кушнірюк Ю.Г.

розглянувши у спрощеному судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до ОСОБА_2 (зареєстрованим не значиться, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 20321) про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Позивач вказує, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано 21.10.2014 році.

Від шлюбу мають з відповідачем неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Вказує, що з моменту їх розлучення відповідач проживає окремо. Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 травня 2017 р. місцем проживання дитини визначено місце її проживання. Вона працює економістом на ПП «Бренд-М» з 20.02.2018 року з окладом 3870,00 грн., проте самостійно утримувати доньку не має змоги, оскільки її дохід є мінімальним та його не вистачає для забезпечення дитини нормальним рівнем життя.

Відповідач участі у матеріальному забезпеченні доньки не приймає, він є працездатною особою молодого віку, однак матеріально не забезпечує свою доньку, тому вона вимушена поставити питання про стягнення аліментів та звернутись до суду.

Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно, до досягнення дитини повноліття.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 17.04.2018 року відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. На офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: https://court.gov/ua/sud2414, міститься інформація щодо справи, що розглядається, однак відзиву відповідач на адресу суду не надіслав.

Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Крім цього, виходячи з даних вимог закону, зокрема, що ОСОБА_2 не подав відзив на позовну заяву, дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення та позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який розірвано 21 жовтня 2014 року, що підтверджується копією рішення про розірвання шлюбу (а.с.11).

Під час перебування сторін у шлюбі, у них 27 червня 2014 року народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).

Після розірвання шлюбу, дитина ОСОБА_3 залишилась проживати з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.

Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач була змушена звернутись до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання їхньої дитини.

На підставі клопотання позивача про витребування доказів, 17.04.2018 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці, витребувано з ГУ ДФС у Чернівецькій області інформацію про розмір доходів ОСОБА_2 за 2017 р.

Згідно відповіді ГУ ДФС у Чернівецькій області, яка отримана судом 04.05.2018 р., ОСОБА_2 не зареєстрований у територіальних органах ДФС у Чернівецькій області (в обласній базі Державного реєстру відсутня інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків) (а.с.35-36).

Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини.

Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача щодо способу стягнення аліментів, відсутність будь-яких відомостей про фінансове становище відповідача, наявність у відповідача чи у їхньої спільної з позивачем дитини захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність будь-яких відомостей про перебування на утриманні відповідача інших осіб та наявність у нього рухомого та нерухомого майна.

Тому зважаючи на обставини, які викладені вище, а також виходячи з того, що позивач разом із відповідачем повинні забезпечити дитині рівень життя, необхідний і достатній для її нормального фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку; виходячи з рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини (ч. 1ст.141 СК України), суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів із відповідача у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. Стягнення аліментів в даному розмірі суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Доказів про потребу стягнення коштів на утримання дитини в більшому розмірі позивач суду не надала.

При цьому на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня пред'явлення позову, тобто з 23 березня 2018 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхньої дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Крім цього, згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263, 265, 268, 274-284, 354, 430 ч.1 п.1 ЦПК України, ч.1 п.15 п.п.15.5 розділу ХІІ. Перехідних положень ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованим не значиться, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 20321, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідною до вимог закону.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованим не значиться, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, 20321, на користь Держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць, в іншій частині рішення може бути оскаржено.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

СУДДЯ : С.О. Волошин