РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

На підставі судового наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області відповідач виплачує аліменти на користь позивача на утримання дітей у розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 07.12.2010 р. і до досягнення дітьми повноліття.

Зазначає, що на сьогоднішній день визначена сума аліментів на утримання дітей є недостатньою, діти навчаються у школі, у звязку з чим зросли витрати на їх утримання, просить збільшити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_3 аліменти в її користь на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, 19.08.2003 р.н.в розмірі по 930 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання позивач подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд проводити розгляд справи у її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не подавав заяв про розгляд справи за його відсутності та не подавав клопотань про відкладення судового розгляду, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого у поданій заяві не заперечила позивач.

Враховуючи те, що в судове засіданні сторони не зявились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З досліджених судом свідоцтв про народження серії 1-ЕГ № 116554 та №009545 вбачається, що сторони є батьками неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Судом встановлено, що на підставі судового наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13.12.2010 року, з ОСОБА_3 стягуються аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.12.2010 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Задовольняючи позов, суд бере до уваги, що відповідач сплачує аліменти в розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, котрий не відповідає вимогам вищенаведеної норми.

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не позбавляє платника чи одержувача аліментів права звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів, відповідно до положень статті 192 СК України, оскільки дана норма дає право особі звернутись до суду і в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У даній справі таким випадком є сплата відповідачем аліментів у розмірі, що не відповідає вимогам ч.2 ст. 182 СК України, що дає право позивачу звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

На судовий розгляд справи відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоровя, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатної дружини, батьків.

Враховуючи те, що після визначення судом аліментів в розмірі по 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину щомісячно, значно збільшились витрати на їх утримання і даний розмір аліментів не забезпечує звичайних потреб дітей та їх гармонійний розвиток, є меншим мінімального розміру аліментів, котрий визначений законодавством, що в контексті ч.1 ст. 192 СК України є підставою для збільшення розміру аліментів, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними і підлягають до задоволення.

Даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини.

Визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб та достатній рівень життя дитини, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р.

Керуючись ст.ст. 12,81,89,265,280,281,282 ЦПК України, ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються згідно судового наказу Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 13.12.2010 р. з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН НОМЕР_1, жительки с.Микитичі, Володимир-Волинського району, Волинської області, вул. Лугова, 12, на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 із 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 930 (девятсот тридцять) грн. щомісячно на кожну дитину починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави 704,80 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 17.05.2018 р.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя А.А. Каліщук