Справа № 2-4286/11
Провадження № 6/761/856/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Подоляні Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В :

23 серпня 2018 року до суду надійшло подання державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3, згідно якого просить суд звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,0960 га, що розташована на території Української міської ради Обухівського району Київської області, СТ «Луговий», кадастровий номер НОМЕР_1.

Свою заяву обґрунтовував тим, що на виконанні у Солом'янському районному відділі державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження ВП №51010971 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4286/11, виданого 12 листопада 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №223/П/27-2008-840 від 20 травня 2008 року, у розмірі 2 139 517,89 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати по сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Як зазначає приватний виконавець, боржниками добровільно вимоги виконавчих документів виконано не було. Державним виконавцем оформлено відповідні запити з метою отримання інформації щодо джерел доходу та належного боржникам майна, у результаті яких виявилось, що не вдалось встановити майна та доходів, на які вбачалось би за можливе звернути стягнення. Разом з тим, в ході примусового виконання рішення суду встановлено, що ОСОБА_3 на праві власності належить відповідно до Договору купівлі-продажу від 20 травня 2008 року земельна ділянка площею 0,0960 га, що розташована на території Української міської ради Обухівського району Київської області, СТ «Луговий», кадастровий номер НОМЕР_1. Однак, право власності на вказану земельну ділянку не було належним чином зареєстровано. На думку виконавця, враховуючи вищевикладені обставини, є підстави для звернення стягнення на зазначене майно, на підставі чого звернувся до суду з відповідним поданням.

Ухвалою суду від 04 вересня 2018 року справу призначено до розгляду на 05 вересня 2018 року.

Державний виконавець у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином.

Сторони виконавчого провадження відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України у судове засідання не викликалися.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 12 листопада 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №223/П/27-2008-840 від 20 травня 2008 року, у розмірі 2 139 517,89 грн., а також понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1700 грн. та витрати по сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

05 травня 2016 року державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51010971, надано боржникам строк на добровільне виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця від 11 травня 2016 року з ОСОБА_3 стягнуто виконавчий збір у розмірі 214133,78 грн.

24 травня 2016 року державним виконавцем накладено арешт на все майно ОСОБА_3 у межах суми звернення стягнення у розмірі 2141337, 89 грн.

Згідно акту державного виконавця, складеного 24 травня 2016 року, виходом за адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 52, встановлено відсутність боржника та майна, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості.

При цьому, державний виконавець посилається у поданні на іпотечний договір від 20 травня 12008 року та Інформаційну довідку № 134914582 з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, які свідчать про належність ОСОБА_3 на праві власності земельної ділянки, площею 0,0960 га, що розташована на території Української міської ради Обухівського району Київської області, СТ «Луговий», кадастровий номер НОМЕР_1.

Разом з тим, право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано за боржником у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, згідно ч.1 та п.4 ч.3 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Так, наприклад, за п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

З матеріалів подання не вбачаються спроби державного виконавця виконати рішення суду іншим шляхом, аніж виявлення належного боржникові нерухомого майна та здійснення опису майна, тоді як у відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» першим шляхом примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти боржника.

Посилаючись у поданні на оформлення відповідних запитів з метою встановлення майнового стану боржника, виконавець при цьому, доказів оформлення таких запитів та отримання відповідної інформації не надає.

За таких обставин, до матеріалів подання не приєднано доказів підтвердження використання державним виконавцем всіх можливих заходів виконання рішення суду у примусовому порядку.

Таким чином, суд не може погодитись із висновками державного виконавця про необхідність звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,0960 га, що розташована на території Української міської ради Обухівського району Київської області, СТ «Луговий», кадастровий номер НОМЕР_1, оскільки, з Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на майно не вбачається, що ОСОБА_3 є власником такого майна, а доказів намагання виявити інше належне майно та кошти боржника до суду не надано.

За ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Аналізуючи вказані норми права, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та недоведеним, а тому таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного державного виконавця Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: