Провадження № 22-ц/772/1136/2018
Головуючий у суді 1-ї інстанції Луценко Л. В.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2018 рокуСправа № 127/24424/17м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т.О.,

суддів Берегового О.Ю., Марчук В.С.,

за участі секретаря судового засідання Торбасюк О.І., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про надання доз-
волу на відчуження нерухомого майна,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , його пред-ставника адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2018 року, ухвалене у примі-щенні суду в м. Вінниці під головуванням судді Луценко Л.В., повний текст якого складений 21 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся у Вінницький міський суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 за участі тре-тьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо прдмету спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог що-до предмету спору, на стороні відповідачів Служби у справах дітей Вінницької міської ради, про надання дозволу на відчуження нерухомого майна. З ураху-ванням уточненої позовної заяви позов мотивовано тим, що ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 -ниці. Іншими співвласниками цієї квартири є ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_5 по 1/3 частці кожний. Позивач має намір подарувати належну йому частину квартири своїй матері ОСОБА_4 , проте у вказаній квартирі заре-єстровані двоє неповнолітніх дітей відповідачів: ОСОБА_6 2012 року народження, та ОСОБА_7 2014 року наро-дження. Відтак для укладення договору дарування необхідна згода органу опіки та піклування, а лише законні представники, тобто батьки, мають право на звер-нення до органів опіки та піклування для отримання відповідного дозволу. Про-те відповідачі відмовляються звертатися до органу опіки та піклування, само-стійно звернутися за отриманням дозволу позивач не може. Таким чином, від-мова відповідачів звернутися до органу опіки та піклування порушує право по-зивача розпорядження своїм майном на власний розсуд. При цьому в результаті укладення бажаного правочину, права дітей порушеними не будуть, оскільки сторонні особи будь-яких речових прав на квартиру не набудуть, а частка бать-ка дітей ОСОБА_1 не зменшиться. За таких обставин позивач просив на-дати йому дозвіл на відчуження належної йому 1/3 частки житлової квартири АДРЕСА_1 , а саме на укладення договору дарування зазначеної частки помешкання ОСОБА_4 без дозво-лу органу опіки та піклування ( а. с. 2-5, 60-63 ).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено ( а. с. 94-96 ).

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_6 , його представник адвокат Чернілевська Р.В. оскаржують його в апеляційному порядку, просять дане рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі. Скаржники, викладаючи обставини справи, посилаються на ухвалення оскаржуваного рішення без дослідження усіх обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального пра-ва; зазначають, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні по-зову через невірне обрання способу захисту, при цьому ним не застосовано нор-ми закону, що мають вищу юридичну силу ( а. с. 100-104 ).

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подавався.

Пунктом 8 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України визначено, що до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здій-снюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та заперечення на апеля-ційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, проана-лізувавши наявні в ній докази в їх сукупності, перевіривши законність, обґрун-тованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів та вимог апеляцій-ної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволен-ню не підлягає.
Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рі-шення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, воно є правильним, законним, об`єктивним та справедливим.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється учасниками справи, що згідно свідоцтва на право власності на житло, виданого виконкомом Він-ницької міської ради 26 липня 2001 року на підставі рішення від 26 липня 2001 року № 1283, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної часткової власності позивачу ОСОБА_6 , відповідачу ОСОБА_1 та третій особі, яка не за-являє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача ОСОБА_4 по 1/3 частці кожному. Державна реєстрація права власності за вищезазна-ченими особами на вказану квартиру здійснена КП «Вінницьке обласне об`єд-нане бюро технічної інвентаризації», про що 11 вересня 2001 року у реєстровій книзі № 510 вчинений запис за реєстровим № 893/45892 ( а. с. 6, 7 ).
Згідно довідки ТОВ «ЖЕО» від 22 липня 2017 року вих. № 1181 у вказаній квартирі зареєстровані ОСОБА_4 1960 року народження, ОСОБА_1 1988 року народження та неповнолітні діти останнього ОСОБА_1 2012 року народження і ОСОБА_8 2014 року народження ( а. с. 8 ).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, посилаючись на норми статей 11, 14-16, 242, 316, 317, 319 ЦК України, норми Законів України «Про охорону дитинства», «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», виходив з того, що позивач, маючи намір відчужити на-лежну йому частку квартири на користь своєї матері, повинен отримати на це згоду органу опіки та піклування, оскільки неповнолітні діти відповідачів ма-ють право користування цією квартирою. Право звернення до органу опіки та піклування для отримання відповідного дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, право користування яким мають діти, мають лише їхні бать-ки. Іншого порядку отримання такого дозволу не передбачено. Звертаючись до суду з вимогою про надання дозволу на відчуження частки нерухомого майна без дозволу органу опіки та піклування, позивач обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх майнових прав. Разом з тим можливий ін-ший порядок врегулювання такого спору.
З висновком суду першої інстанції слід погодитися. Суд вірно визначився у правовідносинах, що склалися між сторонами у справі, дав належну правову оцінку цим правовідносинам, застосував норми матеріального права, що регу-люють дані правовідносини, відтак підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду не знаходить.

З матеріалів справи убачається, що позивач є власником 1/3 частини квар-тири АДРЕСА_1 .

Згідно частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право осо-би на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не-залежно від волі інших осіб. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Час-тинами першою, другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник воло-діє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Маючи намір відчужити належну йому частину квартири шляхом дарування її ОСОБА_4 , яка є матір`ю позивача і відповідача ОСОБА_1 та одно-часно співвласницею цієї квартири, позивачу необхідно отримати дозвіл органу опіки та піклування на вчинення такого правочину, оскільки малолітні діти від-повідачів мають право користування цією нерухомістю. Однак отримання тако-го дозволу можливе лише за зверненням батьків дітей, оскільки саме такий по-рядок визначений законами України, що регулюють питання забезпечення реа-лізації прав дитини та основні засади державної політики у цій сфері, що ґрун-туються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач зазначає про обмеження його права на розпорядження належним йому майном через небажання відповідачів звертатись до органу опі-ки та піклування для отримання дозволу на вчинення правочину щодо нерухо-мого майна. Відтак саме в обраний ним спосіб шляхом отримання у судовому порядку дозволу на відчуження нерухомого майна, яким користуються діти, ОСОБА_6 бажає захистити своє, на його думку, порушене право власно-сті.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, відповідно до статті 5 ЦПК України, здійсню-ючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до приписів статті 16 ЦК України такого способу захисту як на-дання у судовому порядку дозволу на відчуження нерухомого майна без по-годження органу опіки та піклування законодавством не передбачено. При цьо-му позивач жодним чином не доводить належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами порушення своїх прав відповідачами та необхідність їх захисту. Позивач не надав будь-яких доказів, що свідчили б про вчиненням ним дій, спрямованих на реалізацію таких своїх прав та наявності відповідних цьому перешкод. У матеріалах справи відсутні відмови органу опіки та піклу-вання, нотаріуса у розгляді звернення позивача з питання, що його цікавить, або оформлення договору дарування належної йому частини квартири іншому її співвласнику. З огляду на складні сімейні стосунки, що існують між учасника-ми справи, пред`явлення позову є лише способом досягнення позивачем влас-ного інтересу щодо відчуження нерухомого майна.
У судовому засіданні апеляційного суду відповідач ОСОБА_1 пояснив, що його брат позивач у справі зареєстрований за адресою військової частини НОМЕР_1 в м. Севастополь АР Крим, перебуває у розшуку правоохоронних орга-нів через здійснення військового злочину. Саме з метою уникнення можливої у майбутньому конфіскації належного йому на праві власності майна за санкцією статті КК України він намагається позбутися належної йому частки спірної квартири.
Доводи апеляційної скарги позивача, його представника не можна визнати такими, що заслуговують на увагу, вони не є достатніми, суттєвими для задово-лення скарги та скасування правильного судового рішення, яке відповідає ви-могам матеріального і процесуального права.

Статтею 367 ЦПК України визначені межі розгляду справи апеляційним судом, який переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказа-ми, перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в ме-жах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції зали-шає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матері-ального та процесуального права.

Керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК Укра-їни, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , його представ-ника адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2018 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, од-нак вона може бути оскаржена касаційному порядку до Верховного Суду про-тягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 травня 2018 року.

Суддя-доповідач: Підпис Т.О. Денишенко

Судді: Підпис О.Ю. Береговий

Підпис В.С. Марчук

Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду Т.О. Денишенко