Справа № 489/117/17
Номер провадження 2/489/101/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2018 року м. Миколаїв,

вул. Космонавтів,81/16 (81/17),

зал судових засідань №11

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретар судового засідання Сироватка Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

представник позивача - ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 "Миколаївська ТЕЦ" - ОСОБА_5,

ВСТАНОВИВ

В січні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» про відшкодування майнової та моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 26.12.2011 р. він керуючи автомобілем «Chevrolet-Aveo», рухався по вул. Чигрина в напрямку вул. Комсомольської та в районі перетину з вул. 7 Слобідською в м. Миколаєві, здійснив наїзд на відкриту кришку люка оглядового колодязя, внаслідок чого автомобіль позивача перекинувся та в результаті ДТП був повністю знищений. Вказана аварійна ситуація склалась внаслідок злочинної недбалості майстра виробничої дільниці ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» ОСОБА_2 щодо належного інформування про організацію дорожнього руху в місці ДТП та дезорієнтувала позивача як водія про безпечний напрямок руху.

В звязку з викладеними обставинами, позивачу була спричинена майнова шкода в розмірі реальної вартості робіт та матеріалів, необхідних для відновлення автомобіля, визначеної висновком експерта - в розмірі 187 470 грн.47 коп. та моральна шкода у розмірі 10 000 грн. 00 коп., які просить стягнути з відповідачів.

На підтвердження своїх доводів надав Висновок експерта № 17-787 від 12.03.2018 року, Вирок Ленінського райсуду м. Миколаєва від 17.11.2015 року відносно ОСОБА_2, Ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.12.2016 року, Вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 04.03.2016 року відносно ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_4 "МТЕЦ" не заперечує необхідності компенсації витрат позивачу, проте не погоджується із розміром збитків, при цьому посилається, що вартість відновлювального ремонту експертом визначено з рядом порушень , а саме

- експертом було прийнято до уваги вже проведені ремонтні роботи по відновленню автомобіля, досліджено його та визначено їх вартість на час виготовлення Висновку, тоді як він повинен був визначити вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які б було необхідно сплатити;

- експерт визначив ринкову вартість автомобіля на час ДТП у доларах США, проте застосував його гривневий еквівалент на момент складання висновку.

Через що відповідач вважає, що експерт вийшов за межи питань, поставлених судом та його Висновок не можу бути належним доказом та прийнятий до уваги.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, правом на відзив не скористався.

Вислухавши представників, дослідивши надані докази, судом встановлено фактичні обставини та правовідносини, які склались між сторонами, з огляду на таке.

26.12.2011 року приблизно о 18:30 год. на вул. Чигрина в районі перехрестя з вул. 7 Слобідською в м. Миколаєві, стався наїзд на відкриту кришку люка оглядового колодязя, внаслідок чого сталося перекидання автомобіля «Chevrolet-Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1, який рухався по вул. Чигрина від вул. ОСОБА_6 в напрямку вул. Комсомольської.

Зазначена аварійна ситуація сталась внаслідок злочинної недбалості працівника ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» ОСОБА_2 (щодо належної інформації про організацію дорожнього руху в місці дорожньо-транспортної пригоди), що дезорієнтувало водія автомобіля ОСОБА_1 стосовно безпечного напрямку руху.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Наказу № 212 від 19.09.2001 року ОСОБА_2 призначений та працює на посаді майстра виробничої дільниці у ПАТ «Миколаївська теплоенергоцентраль» та перебуває з відповідачем у трудових відносинах.

Відповідно до Вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 04.03.2016 р. ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 288 КК України, а саме порушення правил, норм, стандартів, що стосуються убезпечення дорожнього руху, вчинене особою, відповідальною за ремонт або утримання інших дорожніх споруд, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «Chevrolet-Aveo», реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є позивач, завдано значних механічних пошкоджень.

За клопотанням сторін, згідно ухвали суду від 24.07.2017 року, по справі було призначено судову авто-товарознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання : 1.Яка вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля Chevrolet-Aveo, державний номер реєстраційний номер НОМЕР_2 на час проведення експертизи?

2.Визначити ринкову вартість автомобіля Chevrolet-Aveo, державний номер реєстраційний номер НОМЕР_2 на час ДТП 26.12.2011 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно Висновку експерта вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно отриманого судом Висновку експерта №17-787, складеного 12.03.2018 року вбачається, що автомобіль, належний позивачу, перебуває в тривалому стані відновлення, частина коштів витрачено позивачем, отже

1) вартість проведених ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля Chevrolet-Aveo на час проведення експертизи складає 151 115,14 грн.; вартість проведених ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля Chevrolet-Aveo, для повного відновлення з урахуванням вживаних деталей на час проведення експертизи складає 36 354,73 грн., сума матеріального збитку завданого власнику автомобіля на момент складання дослідження, в стані на момент огляду, складає 187 470,47 грн.;

2) ринкова вартість автомобіля Chevrolet-Aveo на час ДТП 26.12.2011 року складає 7 470,54 долари США або при курсі НБУ на момент складання висновку складає 189 380,08 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цією юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, і шкоду така особа заподіяла у звязку з виконанням трудових (службових) обовязків.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 16.12.2015 р. по справі № 6-760цс15.

Оскільки експерт, при складанні висновку, відповідно до ухвали суду дослідив матеріали справи, та ним було з`ясовано те, що автомобіль майже повністю відремонтований, з метою повного та всебічного вирішення поставлених судом питань, експертом було оглянуто транспортний засіб.

Суд не вважає, що експерт вийшов за межі ухвали суду, отже не може прийняти до уваги твердження представника відповідача стосовно неналежності доказів, а саме висновку експерта, через виготовлення експертизи не тільки за матеріалами справи, а й за результатами огляду транспортного засобу. Зазначення еквіваленту гривні на час проведення експертизи у висновку не відноситься до предмету доказування.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що матеріальна шкода завдана позивачеві становить 187 470 грн. 47 коп. та у цьому розмірі її має бути стягнуто з відповідача - ОСОБА_4 "Миколаївська ТЕЦ", через що заявлені вимоги в цієї частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази відповідно до вимог ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови в позові.

Враховуючи вищенаведене, тривалість вимушеної незручності, яка сталась через неможливість позивачем користуватись своїм майном з вини відповідача та зусилля, докладені позивачем для відновлення звичного способу життя, суд вважає за потрібне стягнути з ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди на користь позивача в розмірі 5 000 грн. 00 коп.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 19, 141-142, 200, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» на користь ОСОБА_1, матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 187 470 грн. 47 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000 грн.00 коп.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Старова,10-Б, кв.60.

Відповідач ОСОБА_7 акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», , знаходиться за адресою: м. Миколаїв, Кабатажний спуск, 18.

Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.05.2018 року.

Суддя Н.С. Тихонова