Справа № 205/5692/17
Провадження № 2/204/614/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Невеселій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Матвєєва Вячеслава Станіславовича про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача суму боргу по договору позики у розмірі 1056,00 доларів США, що по офіційному курсу НБУ становить 27054,72 грн. та 47886,85 грн. неустойки, а всього 74941, 57 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовної заяви, позивач вказав на те, що 22.10.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики у формі розписки, написаної відповідачем власноручно, про позику коштів в іноземній валюті у сумі 1056,00 доларів США з кінцевим терміном повернення до 31.12.2015 року. Відповідно до договору позики сторони передбачили, що у разі порушення грошового зобовязання позичальником до 01.01.2016 року на суму боргу буде нараховуватися неустойка (пеня) у розмірі 0,3 % за кожен день прострочення платежу. Станом на день звернення позивача до суду, відповідач заборгованість не сплатив, сума боргу відповідача перед позивачем складає 74941,57 грн., у звязку з чим, позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом.

Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 15.12.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У судове засідання позивач, його представник не зявилися, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та не заперечували проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин; належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи та ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, та у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у звязку з наступним.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі; на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що 22.10.2015 року між Матвєєвим Вячеславом Станіславовичем та ОСОБА_1 був укладений договір позики за яким, Матвєєв Вячеслав Станіславович отримав 1056 (одну тисячу пятдесят шість) доларів США за курсом 22,19 гривень за 1 долар США, що складає в еквіваленті 23437,00 гривень на строк до 30 грудня 2015 року з поверненням рівними частинами кожного місяця. Позика є безвідсотковою до кінця строку її погашення. У разі непогашення позики, з 01.01.2016 року нараховується неустойка у розмірі 0,3 % за кожний день прострочення платежу (арк.с.6, 35).

Таким чином, факт одержання грошей підтверджується розпискою від 22.10.2015 року, з якої вбачається, що відповідач отримав позику в сумі 1056,00 доларів США (арк.с.6, 35).

Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК України, обовязковими реквізитами боргового документу є власноручний підпис боржника (позичальника).

Крім того, в силу передбаченого ст.545 ЦК України, загального правила на позикодавця, як кредитора, покладається обовязок підтвердити прийняття виконання. Позикодавець повинен видати позичальникові розписку про отримання виконання або повернути отриманий при укладенні договору борговий документ (розписку позичальника).

Отже, якщо боржник видав кредитору в посвідчення зобовязання борговий документ, то кредитор, приймаючи виконання, повинен повернути цей документ. Знаходження розписки у позикодавця позивача по справі, свідчить про те, що боргове зобовязання не припинено.

Відповідно до правових висновків, викладених у Постанові Верховного Суду України у справі від 11 листопада 2015 року № 6-1967цс15, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов'язанням їх повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх наявна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми боргу за договором позики у розмірі 27054 грн. 72 коп.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 ЦК України).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав зобов'язання щодо повернення позивачу грошових коштів за договором, тому, наявні підстави для настання правових наслідків, передбачених ст.611 ЦК України.

З урахуванням зазначеного, суд вираховує 0,3 % за кожен день прострочення, з першого дня прострочення грошового зобов'язання з 01.01.2016 року до 15.08.2017 року (відповідно до заявленої позовної вимоги).

Суму неустойки у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення необхідно вирахувати наступним чином: прострочення оплати боргу становить 590 днів (з 01.01.2016 по 15.08.2017). Розмір 0,3% за кожен день прострочення становить: (27054 грн. 72 коп. (сума заборгованості) х 0,3% = 81 грн. 16 коп. х 590 (кількість прострочених днів) = 47884 грн. 40 коп.

Отже, сума неустойки у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день за 590 днів становить 47884 грн. 40 коп.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі - 27054 грн. 72 коп.; сума неустойки у розмірі 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення у розмірі - 47884 грн. 40 коп., а тому, вимоги позивача, в частині стягнення неустойки, підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 749 грн. 42 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.ст.12,13,76-82,141,258,259,263-265,273, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 546, 549, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Матвєєва Вячеслава Станіславовича про стягнення суми боргу задовольнити частково.

Стягнути з Матвєєва Вячеслава Станіславовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) суму боргу у розмірі 27054 (двадцять сім тисяч пятдесят чотири) грн. 72 (сімдесят дві) коп.; 0,3 % від суми боргу за кожен день прострочення у розмірі - 47884 (сорок сім тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 40 (сорок) коп., а разом 74939 (сімдесят чотири тисячі девятсот тридцять девять) грн. 12 (дванадцять) коп.

Стягнути з Матвєєва Вячеслава Станіславовича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) судовий збір у сумі 749 (сімсот сорок девять) грн. 39 (тридцять девять) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Токар