КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2018 року м. Київ

Справа № 22-498 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Величко Т.О.

Унікальний №759/13079/13-ц Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №009-1351-08-1 від 30 травня 2008 року в сумі 17 563,67 грн., та судовий збір в розмірі 229,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року без змін.

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами.

Просив, з урахуванням уточнень, поновити процесуальний строк на подання заяви про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами; переглянути рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами; скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року та постановити нове, яким в задоволенні позову відмовити; скасувати ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2014 року у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; скасувати виконавчий лист №2/759/5418/13 від 12 листопада 2014 року виданий 17 грудня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором №009-1351-08-1 від 30 травня 2008 року на суму 17 563,67 грн.

В обґрунтування заяви посилався на те, що 30 травня 2008 року між ним та ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №ML-009/321/2008, на суму 350 000,00 доларів США для придбання земельної ділянки під будівництво. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 30 травня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» був укладений договір поруки №SL-009/321/2008.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11 червня 2010 року позов ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 було задоволено, солідарно стягнуто з боржників заборгованість за кредитним договором №ML-009/321/2008 від 30 травня 2008 року в розмірі 412 623,03 доларів США, що за офіційний курсом НБУ станом на момент постановлення рішення суду становило 3 266 695,20 грн., 80 904,88 грн. та судові витрати.

В провадженні Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві перебуває виконавчий лист по даній справі №2-1156-1/10 виданий 13 травня 2011 року Святошинським районним судом м. Києва.

Заявник наполягав, що укладення між ПАТ «ОТП «Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» договору факторингу було здійснено з порушеннями положень ст. 513 ЦК України. Заміна кредитора мала відбуватись шляхом отримання письмової згоди позичальника та подальшим укладенням додаткової угоди про це як з новим, так і з первинним кредиторами.

В матеріалах справи відсутні будь-які додаткові угоди до договору факторингу, щоб підтверджували факт отримання ТОВ «ОТП Факторинг України» права вимоги від ПАТ «ОТП Банк» саме відносно заявника. Копія витягу з додатку №1 до договору факторингу складена одноособово представником ТОВ «ОТП Факторинг України» та містить невірну інформацію щодо боржника.

На підтвердження факту переходу права вимоги, від первісного кредитора до нового, позивачем не було надано суду жодного доказу проведення оплати, визначеної в договорі суми.

Надані позивачем документи містять суперечливу інформацію щодо договору, який став підставою для переходу права вимоги, дати його укладення та валюти боргових зобов'язань.

В порушення вимог Закону України «Про іпотеку» зміни до договору іпотеки укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП Банк» не були нотаріально посвідчені, державна реєстрація обтяження нерухомого майна не здійснювалась, додаткові угоди між боржником та поручителем про передачу прав на заставлене іпотечне майно не укладались.

Судом першої інстанції не було надано належної оцінки поданим відповідачем запереченням та клопотанню про призначення у справі почеркознавчої експертизи, з огляду на фактичне оспорювання стороною факту підписання такого договору.

Апеляційним судом міста Києва було проведено засідання за відсутності відповідача та не враховано поважні причини його відсутності. Жодної правової оцінки фактичним обставинам переходу права вимоги до ТОВ «ОТП Факторинг України», договору на підставі якого здійснено такий перехід та дати його укладання, судом апеляційної інстанції не надано.

Судом першої інстанції, так само як і судом апеляційної інстанції не було перевірено правильність розрахунку наданого позивачем, на підтвердження безспірності заявленої суми.

Також судами не було з'ясовано обставину щодо настання строку виконання зобов'язання за договором овердрафту, час виникнення у позивача права вимоги, не вказано за який саме період з відповідача стягнуто нараховані відсотки та чи здійснювався між сторонами розрахунок.

Заявник стверджував, що не підписував кредитний договір №009/1351/08/1 від 30 травня 2008 року з жодною із вказаних сторін.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на подання заяви про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами було задоволено. Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами було залишено без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року без змін.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1, 04 липня 2018 року подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального та матеріального права, просив ухвалу суду в частині відмови у перегляді рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами скасувати та постановити нову, якою постановити ухвалу про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року скасувати, а справу повернути до суду першої інстанції для розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилався на те, що судом першої інстанції були проігноровані всі зазначені заявником нововиявлені обставини.

Посилання суду першої інстанції на несвоєчасне використання заявником своїх процесуальних прав, не є правовою підставою для відмови у перегляді рішення суду за нововиявленими обставинами.

Оскаржувана ухвала не містить правової оцінки факту необізнаності заявника з розглядом справи у грудні 2013 року, та як наслідок неможливості належним чином здійснювати свій захист.

На момент винесення оскаржуваного рішення оригінал договору страхування, копія якого була надана позивачем на підтвердження факту правомірності списання коштів з рахунку відповідача, жодна із сторін (ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та АТ «Страхова група «ТАС») не мала. Даний факт також був підтверджений і страховою компанією.

Відступлення права вимоги за договором факторингу №27/01/12 практично не відбулося, оскільки оригінал додатку до договору факторингу, підписаний обома сторонами відсутній, а витяг з додатку, містить відомості стосовно передачі прав за іншим договором №019/107/08/1, та був наданий суду навмисно.

Особа, якою був засвідчений витяг з додатку до договору не мала повноважень на представлення інтересів обох сторін, за для підписання поданого документу.

Оригінали договорів №009/1351/08/1 та №27/01/12, у первинного та нового кредиторів відсутні, що підтверджується відповіддю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на запит суду.

Наявні в матеріалах справи оригінали виписок щодо оплати страхових платежів, не були належним чином завірені, що унеможливлює їх використання як доказу у справі.

Висновки суду першої інстанції щодо не звернення заявника з заявами про витребування оригіналів договорів страхування, факторингу та додатку до нього, не ґрунтуються на матеріалах справи, адже заявник участі в судовому засіданні не приймав та можливості заявляти будь-які клопотання не мав.

Твердження суду першої інстанції щодо дійсності укладених договорів, фактично спростовується недоведеністю факту їх укладання.

На підтвердження вказаних заявником доводів, його представником заявлялось клопотання про витребування у ПАТ «ОТП Банк», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та АТ «Страхова група «ТАС» оригіналів відповідних документів, проте судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в задоволенні даного клопотання.

В тексті самої ухвали суд першої інстанції вказує на необхідність задоволення заяви ОСОБА_1, однак в резолютивній її частині у задоволенні відмовляє.

Апелянт наполягав, що факт фальсифікації наданих суду документів, не був йому відомий до 25 червня 2016 року. Отримана від ОСОБА_2 інформація свідчить про навмисне введення позивачем суду в оману.

В судове засідання сторони не з'явились, були належним чином повідомлені про дату, час, і місце розгляду справи.

ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - АТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено договір №009/1351/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт). (Том 1 а.с.8-13)

30 травня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» (далі - АТ «Страхова група «ТАС») та ОСОБА_1 було укладено договір №13/ добровільного страхування майна фізичної особи. (Том 1 а.с.121-126)

30 травня 2008 року між АТ «Страхова група «ТАС» та ОСОБА_1 було укладено договір №13/ страхування майна фізичних осіб. (Том 1 а.с.127-132)

В результаті неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов?язань виникла заборгованість.

27 січня 2012 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладеного договір факторингу №27/01/12. (Том 2 а.с.24-27)

Відповідно до п. 1.1. розділу 1 договору факторингу клієнт (первісний кредитор) передає, а фактор (новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить клієнту, і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками, в розмірі портфеля заборгованості.

Згідно наведених у розділу 2 факторингового договору термінів портфелем заборгованості - є сукупність невиконаних грошових зобов?язань боржників перед клієнтом, які складаються із заборгованості боржників за тілом (основною сумою) кредиту, за неоплаченими відсотками за користування кредитом, за платою (комісією) за ведення кредитної справи, а також за неоплаченою неустойкою. Розмір портфеля заборгованості розраховується станом на день підписання сторонами цього договору.

Реєстр боржників - це погоджена сторонами форма реєстру боржників з переліком їх особистих даних (ім?я, прізвище, ідентифікаційний номер) і розмір грошових зобов?язань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про боржника у разі їх наявності у клієнта, разом з додатком у електронному вигляді бази даних. Реєстр боржників наведений в Додатку №1 до цього договору.

Згідно витягу з Додатку №1 до договору факторингу №27/01/12 від 27 січня 2012 року АТ «ОТП Банк» було передано ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошові зобов?язання ОСОБА_1 за договором №009/1351/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт). (Том 1 а.с.28)

28 серпня 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (Том 1 а.с.1-4)

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №009-1351-058-1 про кредитування поточного рахунку від 30 травня 2008 року в сумі 17 563,67 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 229,40 грн. (Том 1 а.с.137-139)

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 02 грудня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року залишено без змін. (Том 2 а.с.25-27)

29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами. (Том 2 а.с.33-42)

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. (Том 2 а.с.51-52)

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуальних строків на перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами, було залишено без задоволення, а заяву про перегляд рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року без розгляду. (Том 2 а.с.77-78)

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2016 року скасовано з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції. (Том 2 а.с.118)

Відмовляючи в перегляді рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами суд першої інстанції виходив з того, що доводи заявника та підстави вказані ним для перегляду рішення, яке вже набрало законної сили, за нововиявленими обставинами є необґрунтованими. Відповідач був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання, не скористався наданими йому правами, з клопотаннями про витребування оригіналів договору страхування і додатку до договору факторингу, не звертався. Відсутність оригіналів даних документів, під час розгляду справи судом, не спростовує їх дійсності та в цілому не впливає на результати розгляду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду рішення, постанови або ухвали суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. (п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України)

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, за клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 Апеляційним судом міста Києва 07 липня 2014 року було призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. В розпорядження експертів були надані матеріали цивільної справи, оригінал договору про кредитування поточного рахунку (овердрафту) №009/1351/08/1 від 30 травня 2008 року, експериментальні та вільні зразки підпису ОСОБА_1 (Том 1 а.с.248)

В ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» неодноразово надавались роздруківки виписок по рахунку відкритому на ім?я ОСОБА_1 за період з 30 травня 2008 року по 21 березня 2014 року (Том 1 а.с.41-102, 175-223)

Дані виписки були належним чином прошиті та пронумеровані уповноваженою особою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Том 1 зворотній бік а.с.102, 223) та були предметом дослідження в суді першої та апеляційної інстанцій.

В постанові Пленуму Вищого Спеціалізованого суду по розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 &q?ну;Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами&q?ив; зазначено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

При цьому доводи, наведені ОСОБА_1 в обґрунтування наявності підстав для перегляду рішення Святошинського районного суду м. Києва від 25 грудня 2013 року за нововиявленими обставинами зводяться до переоцінки тих доказів, яким вже було надано оцінку як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій.

Виходячи з цього, обставини, на які посилається заявник щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення можуть бути підставою для його оскарження по суті (за умови дотримання вимог процесуального законодавства щодо порядку оскарження судових рішень), а не його перегляду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, у ОСОБА_1 була можливість встановлення та доказування певних обставин перед судом під час розгляду позову про стягнення заборгованості, проте цього зроблено не було.

Процесуальні недоліки розгляду справи, зокрема: неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів, не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Колегія суддів вважає, що доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, є безпідставними, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства, а доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 12 листопада 2018 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль