ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/458/18 Справа № 171/422/17 Суддя у 1-й інстанції - Хоруженко Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року, яке ухвалено суддею Хоруженко Н.В. о 15 годині 50 хвилині у м. Апостолове Дніпропетровської області (відомості про дату складення повного тексту судового рішення матеріали справи не містять), -

ВСТАНОВИВ :

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовна заява мотивована тим, що 27.10.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов договору, ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, тому за вище вказаним кредитним договором, станом на 31.07.2017 року, утворилась заборгованість у розмірі 27715,69 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1600 грн.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неврахування того, що строк дії картки закінчився 31 березня 2016 року та саме з цього часу починається перебіг позовної давності. Оскільки, з даним позовом позивач звернувся до суду у березні 2017 року, позивач вважає, що ним не пропущено позовну давність. При цьому, позивач посилається на правову позицію ВСУ від 19 березня 2014 року у справі №6-14цс14 про те, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.10. 2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, із встановленим щомісячним мінімальним обов'язковим платежем у розмірі 7% від суми заборгованості, але не менше 50грн. та не більше залишку заборгованості зі строком внесення до 25 числа місяця наступного за звітним (а.с.8,9)

Договір складається із заяви, Умов та Правил надання банківських послуг, тарифів надання банківських послуг та пам'ятки клієнта.

З наданого банком розрахунком станом на 31 січня 2017 року ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 27715,69 грн., з яких: 705,13 грн. - заборгованості за кредитом, 21237,07 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 3977,50 грн. - заборгованості за пенею та комісією, 500 грн. штраф (фіксована частина) та 1295,99 грн. - штраф (процентна складова).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позов подано до суду з пропуском позовної давності, про застосування якої, у відповідності до ч.3 ст. 267 ЦК України, заявив відповідач.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, 27.10.2011 року було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Умови договору зафіксовано в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах Банку, Правилах користування платіжною карткою.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Зі змісту пунктів 1.1.1.45, 1.1.1.50, 2.1.1.2.11 Умов і Правил надання банківських послуг кредитом (кредитною лінією, кредитним лімітом) є розмір грошових коштів, наданих Банком Клієнту на строк, обумовлений в Договорі на умовах платності та зворотності. Мінімальний обов'язковий платіж - це розмір боргових зобов'язань Клієнта, які щомісячно підлягають сплаті Клієнтом протягом строку дії картки. Картка діє до останнього дня місяця, вказаного з лицьового боку Картки.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, строки та порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) по кредитним карткам з встановленим Мінімальним обов'язковим платежем наведений у Пам'ятці Клієнта / Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною Договору, а також встановлюється даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по Кредиту . Згідно ст. 212 ЦК України, у випадку наявності простроченого кредиту - строком повернення кредиту в повному об'ємі є 211-й день з часу виникнення такої заборгованості.

Пунктом 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил надання банківських послуг визначено, що у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100грн., клієнт сплачує банку пеню, яка розраховується як : ПЕНЯ = базова процентна ставка по договору / 30 (нараховується за кожний день прострочення + 50 грн. одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

Зі змісту п. 2.1.1.12.6.3 Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що проценти за користування Кредитом (кредитним лімітом) нараховуються в дату їх сплати, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожен календарний день за фактично використані в рахунок Кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли Кредит (кредитний ліміт) становиться Простроченим кредитом.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) чи його частини протягом 210 днів весь Кредит вважається простроченим і нарахування з дати переведення Кредиту в статус прострочених Боргових зобов'язань проводяться відповідно п. 2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі вказаному у п.2.1.1.12.6.1. При цьому винагорода, проценти за користування кредитом не сплачуються.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 згідно кредитного договору № б/н від 27 жовтня 2011 року, отримав картки НОМЕР_1 з терміном дії до останнього дня 09.2015 року та НОМЕР_2 з терміном дії до останнього дня 03.2016 року, що підтверджується довідкою (а.с.100). Тобто строк дії останньої картки закінчився 31 березня 2016 року. Нову картку відповідач не отримував.

З розрахунку наданого Банком вбачається, що 22.03.2013 року ОСОБА_1 здійснив останній платіж з метою погашення заборгованості за кредитом, а з 30.04.2013 року у нього виникла прострочена заборгованість у розмірі 29.29 грн. і з цього часу заборгованість по кредиту позичальником не погашалась.

Доводи позивача про те, що строк дії картки закінчився 31 березня 2016 року та саме з цього часу починається перебіг позовної давності є безпідставними та колегією суддів не приймаються, оскільки перебіг позовної давності починається з моменту виникнення у зацікавленої сторони права на позов, яким, згідно п. 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг є 211 день, коли заборгованість підлягає поверненню в повному обсязі, тобто 28 листопада 2013 року.

Починаючи з 30 квітня 2013 року, протягом 210 днів, ОСОБА_1 прострочену заборгованість по кредиту (кредитному ліміту) чи її частини не погасив. Отже, відповідно до пунктів 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.6.4 Умов та правил надання банківських послуг, з 28 листопада 2013 року (211-й день) весь Кредит вважається простроченим та підлягає поверненню в повному обсязі. З цього ж дня, згідно п. 2.1.1.12.6.3 та 2.1.1.12.6.4 , проценти за Кредитом не нараховуються.

А тому, відповідно до вимог ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності розпочався з 28 листопада 2013 року у зв'язку із виникненням у позичальника обов'язку повернути кредит в повному обсязі і саме з цього часу у банка виникло право на позов з вимогою повернення кредиту в повному обсязі.

Однак банк звернувся до суду з позовом 09.03.2017 року, тобто після спливу позовної давності.

Встановивши, що позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» подана зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_1 до ухвалення рішення у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав, передбачених ч.4 ст. 267 ЦК України для відмови у задоволені позову.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 19 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: