справа №619/3922/18
провадження №2/619/1686/18
20 листопада 2018 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання - Суржкової В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дергачі матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 суму основного боргу за договором позики від 30.06.2014 в розмірі 40 000 грн.; проценти за користування коштами на рівні облікової ставки НБУ в розмірі 8205,99 грн., моральну шкоду у розмірі 2500,00 грн. та судовий збір.
Зазначені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.06.2014 між нею та ОСОБА_2 бувукладений договір позики. Згідно розписки від 30.06.2014 відповідач зобов'язалася повернути борг в розмирі 40 000 грн. припершій вимозі.Метою отримання позики було лікування.Таким чином, позивач 30.06.2014 передала відповідачу кошти в розмірі 40 000 грн. Укладання договору позики підтверджується оригіналом власноруч написаної ОСОБА_2 розписки.Станом на день звернення до суду кошти повернуті не були.
Крім того, як вказує позивач, вона звернулась з письмовою вимогою до відповідача про повернення коштів,що була направлена рекомендованим листом на адресу вказану у розписці: АДРЕСА_1, яку ОСОБА_2 отримала.Та не зважаючи на направлену письмову вимогу про повернення коштів, відповідач не повернула кошти.
Також позивач просить стягнути з відповідача розмір відсотків на рівні облікової ставки НБУ, що станом на день звернення до суду становить 8205,99 грн. та суму моральної шкоди в розмірі 2500 грн.
Позивач просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує, що надала суду письмову заяву.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать поштові документи та матеріали справи, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, 30.06.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 бувукладений договір позики. Згідно розписки від 30.06.2014 відповідач зобов'язалася повернути борг в розмірі 40 000 грн. припершій вимозі.
Таким чином, позивач 30.06.2014 передала відповідачу кошти в розмірі 40 000 грн. Укладання договору позики підтверджується оригіналом власноруч написаної ОСОБА_2 розписки.
Проте, станом на теперішній час, незважаючи на неодноразові прохання повернути борг, відповідач грошові кошти так і не повернула, чим взяті на себе зобов'язання не виконала.
Крім того, позивач звернулась з письмовою вимогою до відповідача про повернення коштів,що була направлена рекомендованим листом на адресу вказану у розписці: АДРЕСА_1, яку ОСОБА_2 отримала.Та не зважаючи на направлену письмову вимогу про повернення коштів, відповідач не повернула кошти.
Статті 526, 527, 530 ЦК України передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.
Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позивач просить стягнути з відповідача розмір відсотків на рівні облікової ставки НБУ, що станом на день звернення до суду становить 8205,99 грн.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк в та в порядку, що встановлений договором.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом.
Що стосується вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 2500 грн., завданої діями відповідача, то дана вимога є такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова ПВСУ № 4) слід звернути увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди.
Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Також в п.5 даної постанови, вказано, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Так, позивачем, обґрунтовуючи понесені нею душевні страждання внаслідок незаконних дій відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтвердили причинний зв'язок між його моральним стражданням та діями відповідача.
Згідно ст.141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати на користь позивача.
Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 4-5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, НОМЕР_1, виданий Солоницівським ВМ від 07.12.2002, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 суму боргу у розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., відсотки за користування коштами в розмірі 8205 (вісім тисяч двісті п'ять) грн. 99 коп.
Стягнути з ОСОБА_2, НОМЕР_1, виданий Солоницівським ВМ від 07.12.2002, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська