АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 2-2958/11 Головуючий у 1-й інстанції - Шум Л.М.
№ апеляційного провадження 22-ц/796/3991/2018 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2018 року Апеляційний суд міста Києва у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Іванченко М.М.

при секретарі Клець О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року, постановлену у складі судді Шум Л.М. в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірні рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить:

- скасувати постанови від 22.09.2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 300 грн. та виконавчого зборув розмірі 50 370,79 грн.;

- скасувати постанову від 06.12.2011 року про арешт майна боржниката оголошення заборони на його відчуження;

- скасувати постанови від 25.10.2017 року про поновлення вчинення виконавчих дій та призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- зобов'язати головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути стягувачу виконавчий документ, винести постанову про закриття виконавчого провадження № 30037901 та зупинити незаконну реалізацію майна, відкликати заявку на реалізацію арештованого майна.

Посилається на те, що про порушення своїх прав та оскарження постанов вона дізналась 31.01.2018 року, у зв'язку з чим просить поновити пропущений строк подачі даної скарги до суду.

Зазначає, що ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №30037901 про примусове виконання виконавчого листа №2-2958 виданого 20.10.2011року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 Винесену постанову заявник та члени її родини не отримували, з 15.07.2008 року заявник зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, процесуальні документи державного виконавця надсилались за іншою адресою. Про існування вказаного виконавчого провадження заявниця дізналася 31.01.2018 року через мережу Інтернет, тому вважає, що з поважних причин пропустила строк звернення до суду.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року в поновленні процесуального строку за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні рішення, дії, бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича у справі 2-2958/11 за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - відмовлено.

Скаргу ОСОБА_1 на неправомірні рішення, дії, бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича у справі 2-2958/11 за позовом ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відкриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні рішення, дії, бездіяльність державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського РВ ДВС м. Києва.

Зазначає, що не ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, не пересвідчившись належним чином чи є в матеріалах виконавчого провадження докази належного повідомлення боржника про відкрите відносно нього виконавче провадження, не вислухавши думку з цього приводу сторін -державного виконавця, боржника, суд першої інстанції лише аналізуючи матеріали цивільної справи дійшов висновку, що протягом шести років ОСОБА_1 жодних дій не вчиняла, та якщо заявниця знала про розгляд справи, то це автоматично означає, що вона знала і про відкрите відносно неї виконавче провадження. Крім того, помилкові твердження суду першої інстанції, що на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2018 року про надання доказів підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду заявник жодних доказів не надав, оскільки в матеріалах справи є заява про усунення недоліків від 20.02.2018 року, в якій повторно викладені обставини поважності пропуску строку та додані документи. Судом не взято до уваги те, що ОСОБА_1 оскаржувала постанови, які датовані різними періодами часу, але із змістом яких вона ознайомилася в мережі Інтернет лише 31.01.2018 року, оскільки жодного процесуального документу (постанов) вона не отримувала.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно - територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402 - VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду у порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала апеляційну скаргу, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на неправомірні рішення, дії та бездіяльність головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Федоренка Артема Матвійовича у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просить:

- скасувати постанови від 22.09.2016 року про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 300 грн. та виконавчого зборув розмірі 50 370,79 грн.;

- скасувати постанову від 06.12.2011 року про арешт майна боржниката оголошення заборони на його відчуження;

- скасувати постанови від 25.10.2017 року про поновлення вчинення виконавчих дій та призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні;

- зобов'язати головного державного виконавця Федоренка А.М. Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві повернути стягувачу виконавчий документ, винести постанову про закриття виконавчого провадження № 30037901 та зупинити незаконну реалізацію майна, відкликати заявку на реалізацію арештованого майна.

Посилається на те, що про порушення своїх прав та оскарження постанов вона дізналась 31.01.2018 року, у зв'язку з чим просить поновити пропущений строк подачі даної скарги до суду.

Зазначає, що ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №30037901 про примусове виконання виконавчого листа №2-2958 виданого 20.10.2011року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 Винесену постанову заявник та члени її родини не отримували, з 15.07.2008 року заявник зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, процесуальні документи державного виконавця надсилались за іншою адресою. Про існування вказаного виконавчого провадження заявниця дізналася 31.01.2018 року через мережу Інтернет, тому вважає, що з поважних причин пропустила строк звернення до суду.

Відмовляючи в поновленні процесуального строку та залишаючи без розгляду скаргу, суд першої інстанції посилався на те, що пропущений строк є тривалим та значно перевищує встановлений законодавством процесуальний строк. Заявницею доказів поважності пропуску десятиденного строку звернення із скаргою суду не надано та не встановлено таких доказів судом. Відповідачам було відомо про наявність судового рішення, відповідач ОСОБА_4 на вказане рішення суду подавав апеляційну скаргу, адресу для листування свідомо вказував як: АДРЕСА_1, вказана адреса також зазначена і у виконавчих документах, про результати розгляду апеляційної скарги йому було відомо, 15.03.2013 року подав заяву про повернення витрат по сплаті судового збору. Крім того, на виконання вимог ухвали суду від 08.02.2018 про надання доказів підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, заявник жодних доказів не надала.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За умовами ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пункт 16 Постанови №6 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року роз'яснює, що строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Судом встановлено, що 24.02.2011 року ПАТ «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» звернулося з позовом до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5. Відповідачі належним чином повідомлялись про судові засідання, в тому числі і заявник ОСОБА_1, про що свідчать рекомендовані повідомлення, повістки надсилались на адресу: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 83, 84, 125, 131).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.09.2011 року позов задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» заборгованість в розмірі 501 887,90 грн., судовий збір у розмірі 1700 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. (т. 1 а.с. 153).

20.10.2011 року Банку видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 боргу (т.2. а.с.48-49).

23.11.2011 року відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №30037901, адресу боржника зазначено як АДРЕСА_1 (т.2, а.с.58).

В судовому засіданні в апеляційному суді представник скаржника пояснила, що ОСОБА_1 про існування відкритого відносно неї виконавчого провадження не знала, оскільки вона та члени її родини не отримували в установленому законом порядку копію постанови про відкриття виконавчого провадження, з огляду на те, що починаючи з 15.07.2008 року скаржник зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2, а не за адресою: АДРЕСА_1, яка зазначена у виконавчому провадженні. Крім того, представник скаржника зазначила, що державному виконавцю було відомо про адресу фактичного місця проживання ОСОБА_1, що встановлено із матеріалів виконавчого провадження.

Згідно копії паспорту долученої скаржником до заяви про усунення недоліків від 20.02.2018 року ОСОБА_1 з 15.07.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (т.2, а.с.82).

Крім того, згідно довідки адресного бюро м. Києва від 2011 року та відомостей адресно - довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві від 2013 року, направлених на запити державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві, адреса реєстрації ОСОБА_1 вказана: АДРЕСА_2 (т.2, а.с.51,52,53).

Судом першої інстанції не досліджено факт належного направлення державним виконавцем копій постанов на адресу боржника та отримання заявником ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження, тому висновок суду, що про існування виконавчого провадження заявнику було відомо раніше, ніж 31.01.2018 року, оскільки заявнику ОСОБА_1 було відомо про розгляд цивільної справи щодо стягнення з неї заборгованості та, що вона мала право та обов'язок цікавитись подальшим розглядом та результатом справи, в тому числі і на стадії виконавчого провадження, колегія суддів вважає помилковим.

Крім того, відмовляючи в поновленні пропущеного процесуального строку з тих підстав, що вказаний пропущений строк є тривалим та значно перевищує встановлений законодавством процесуальний строк, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що ОСОБА_1 у своїй скарзі оскаржує постанови державного виконавця, які датовані різними періодами часу. Останні з них, зокрема, постанови державного виконавця від 25.10.2017 року про поновлення вчинення виконавчих дій та про призначення суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, про які, як зазначає ОСОБА_1, вона дізналася з мережі Інтернет лише 31.01.2018 року, оскільки копії постанов не отримувала і доказів протилежного матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена передчасно, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2018 року - скасувати, справу направитидля продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови буде складено протягом п'яти днів з дня проголошення.

Повний текст постанови складено 16 травня 2018 року.

Головуючий Судді