Справа пр. №2/756/6117/18
У Х В А Л А

16 листопада 2018 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Зембудпроект-Сервіс" про стягнення грошових коштів у зв'язку з неналежним виконанням договору, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду міста Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Зембудпроект-Сервіс" (далі - ТОВ "Зембудпроект-Сервіс") про стягнення грошових коштів у зв'язку з неналежним виконанням договору.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов такого висновку.

Пред'являючи позов до суду, ОСОБА_1 керувався правилами підсудності цивільних справ за вибором позивача, встановлених ч. 5 ст. 28 ЦПК України. Так, цією нормою передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Поряд з цим відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або його основної частини. Якщо пов'язані між собою позовні вимоги пред'явлені одночасно щодо декількох об'єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об'єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. За положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У своєму листі від 20 березня 2008 року Верховний Суд України наголосив про неприпустимість звуження визначеного ч. 1 ст. 114 ЦПК України (в редакції від 03 серпня 2017 року) критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його зазначенням лише предмета (об'єкта) позову. Спори, які виникають з зобов'язальних правовідносин щодо нерухомого майна, розглядаються згідно з правилами виключної підсудності, встановленими ч. 1 ст. 114 ЦПК України (в редакції від 03 серпня 2017 року).

Згідно з положеннями ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача грошові кошти за неналежне виконання ним договору від 23 травня 2018 року №22/тд, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ "Зембудпроект-Сервіс", відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання стосовно розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Земельна ділянка, з приводу розроблення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж якої було укладено указаний договір, знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Богданівська сільська рада СТ "Богданівське".

За приписами ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої ст. 30 цього Кодексу.

Оскільки позов ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів у зв'язку з неналежним виконанням договору виник з приводу нерухомого майна - земельної ділянки, він повинен пред'являтися за правилами виключної підсудності, визначеними ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до положень ст. 30 ЦПК України зазначена справа не підсудна Оболонському районному суду міста Києва, оскільки нерухоме майно, з приводу якого виник спір, не знаходиться на території Оболонського району міста Києва.

Згідно з ч. 9 ст. 187 ЦПК України, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудна) Броварського міськрайонного суду Київської області, її слід надіслати на розгляд цьому суду.

Зважаючи на вищенаведене, керуючись ч. 1 ст. 30, п. 1 ч. 1 ст. 31, ч. 9 ст. 187 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Зембудпроект-Сервіс" про стягнення грошових коштів у зв'язку з неналежним виконанням договору - надіслати за підсудністю на розгляд Броварському міськрайонному суду Київської області у зв'язку з тим, що вказана справа не підсудна Оболонському районному суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п'ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.В. Андрейчук