Справа № 408/781/18-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Негоді В.Е.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, в якій вона просить визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті його тітки ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою вимогу позивач вказав, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті своєї тітки ОСОБА_2 До складу спадкового майна, крім іншого, входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлій на праві власності. Він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову, оскільки виявилось, що у наданому ним свідоцтві про право власності на вказаний житловий будинок не міститься необхідних реквізитів - підпису селищного голови. Зазначаючи, що отримати дублікат вказаного правовстановлюючого документу неможливо, він позбавлений можливості оформлення своїх спадкових прав у позасудовому порядку.

Під час відкриття провадження у справі за клопотанням позивача була витребувана спадкова справа.

До початку підготовчого судового засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи їхньої відсутності, в яких позивач позов підтримав, відповідач його визнав, тому суд вважав можливим винести рішення в підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист своїх цивільних прав та інтересів, в тому числі в судовому порядку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт. Біловодськ померла ОСОБА_2 (див. свідоцтво про смерть померлої).

До її смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3, помер її син - ОСОБА_3.

З матеріалів витребуваної спадкової справи вбачається, що за життя, 10.07.2008, ОСОБА_2 склала нотаріально посвідчений заповіт на ім'я позивача, в якому усі права і обов'язки, а також майно заповідала останньому.

Одразу після смерті ОСОБА_2, позивач у передбачений законом строк звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу від 04 червня 2009 року № 1/2009.

До складу спадкового майна входить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1. Даний будинок ОСОБА_2 придбала у власність у ОСОБА_4 ще 23 липня 1970 року (див. нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу).

Після придбання вказаного житлового будинку, номер якого було змінено з 80 на 122, ОСОБА_2 у 1977 році побудувала новий будинок, який було прийнято до експлуатації 22 жовтня 1990 року, про що свідчить відповідне рішення виконкому Біловодської селищної ради.

З рішення виконкому Біловодської селищної ради від 20.05.1991 вбачається, що після прийняття до експлуатації нового будинку ОСОБА_2, замість договору купівлі-продажу від 23.07.1970, було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

Постанова приватного нотаріуса Біловодського районного нотаріального округу Луганської області Доброскокової А.М. від 15.09.2017 № 257/02-31 свідчить про те, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, оскільки правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, видане на ім'я ОСОБА_2 05 серпня 1991 року на підставі рішення виконкому Біловодської селищної ради від 20.05.1991, не містить обов'язкового реквізиту - підпису голови виконкому ради.

З відповіді Біловодської селищної ради на звернення позивача від 29.08.2017 № 273/02-13 вбачається, що останній не має можливості отримати другий примірник свідоцтва про право особистої власності від 05.08.1991, виданого на ім'я ОСОБА_2, у зв'язку з його відсутністю в архіві.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, в тому числі воно може набуватись в порядку спадкування.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК).

Частиною п'ятою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Застосовуючи наведені норми закону до спірних правовідносин, встановивши, що позивач прийняв усі заходи щодо оформлення своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2, однак свідоцтво про право на спадщину не отримав з незалежних від його волі обставин, суд вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованими, у зв'язку з чим його слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, який проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, іпн. НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з усіма надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, яке може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з моменту його ухвалення.

Головуючий: