Провадження № 2/742/539/18
Єдиний унікальний № 742/984/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого-судді Циганка М.О.,

за участю секретаря Чміль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права одного з подружжя на утримання,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права одного з подружжя на утримання. Заявлені вимоги мотивує тим, що він з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 29 серпня 2014 року. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 09 червня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 17 березня 2017 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 26 травня 2017 року, частково задоволено позов ОСОБА_2 про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином трирічного року, тобто до 01 травня 2019 року. Оскільки, на даний час відповідач перебуває на посаді прокурора Прилуцької місцевої прокуратури, на отримує заробітну плату, яка є значно більшою ніж заробітна плата позивача, тому позивачем і подано позов про припинення стягнення з нього аліментів на утримання колишньої дружини.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову, мотивуючи його безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з»ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

Згідно копії Свідоцтва про народження серії І-ЕЛ №193972 від 12 травня 2017 року, ОСОБА_3 народився 01 травня 2016 року та його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.7).

У відповідності до копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 17 березня 2017 року у цивільному провадженні №2/742/516/17 (єдиний унікальний №742/722/17), зміненого рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 26 травня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_4, на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі ј частини всіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 березня 2017 року, тобто з дня подачі позовної заяви, і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4, на її утримання, аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 01 травня 2019 року, починаючи з 07 березня 2017 року (а.с.10-13).

Відповідно до копії рішення Прилуцького міськрайонного суду від 09 червня 2017 року у цивільному провадженні №2/742/874/17 (єдиний унікальний №742/1518/17), шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4, розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 змінено прізвище на дошлюбне ОСОБА_2 (а.с.9).

Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно ч.1,2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. При цьому, ч.4,6 даної статті передбачено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Право дружини на утримання, передбачене ст.84 СК України, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини (ст.85 СК України).

Оскільки, судом встановлено, що жодна з передбачених ст.85 СК України обставин, яка була б підставою для припинення права дружини на утримання не настала; позивач продовжує працювати, отримує заробітну плату і відповідно може надавати матеріальну допомогу; неповнолітній син сторін, продовжує проживати та перебуває на утриманні ОСОБА_2; та враховуючи, що у відповідності до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, тому підстав для припинення стягнення аліментів суд не вбачає, і в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права одного з подружжя на утримання відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя М.О.Циганко