Справа № 462/6969/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - Пилипюк Г.М.,

за участю секретаря - Зубрицької О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Львова цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, покликаючись на те, що відповідачам належним чином надаються послуги із центрального опалення, проте в порушення вимог закону, останні не вносили плату за них, що призвело до виникнення заборгованості. Просить стягнути солідарно з відповідачів 14 079,43 грн. боргу.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання вимог, які просив задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 долучили відзив на позовну заяву, в якій проти позову заперечив, покликаючись на те, що оплата гарячого водопостачання здійснюється згідно з показами квартального лічильника, всі відносини з відповідачем здійснюються на договірних засадах, а після повідомлення позивача про намір припинити цивільно-правові відносини з надання центрального опалення, здійснили заходи щодо припинення споживання послуг для потреб опалення від загально будинкової системи теплопостачання, про що був складений акт, договірні відносини між ними та позивачем були припинені, а тому й від 2003 року відсутні договірні відносини. Також, пояснив, що відповідачі не є споживачами, так як не користуються послугами ЛКП «Залізничнетеплоенерго». Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що в квартирі № 28 будинку № 28 на вул. Петлюри у м. Львові зареєстровані та проживають ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги до комунальних послуг належить послуги із централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та ін.

Статтями 20, 21 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначені обовязки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обовязком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обовязком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обовязок власника укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати наданні послуги передбачено також п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги та пп. 1 п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобовязаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Судом також встановлено, що позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачам послуги із централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води та в порядку, передбаченому Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21 липня 2005 року.

Згідно з розрахунком суми боргу за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води борг відповідачів перед позивачем за центральне опалення та гарячу воду становить 14 079,43 грн., а тому із відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_3 слід стягнути таку заборгованість в користь позивача ЛКП «Залізничнетеплоенерго».

Відповідно до ст. 64 та ст. 156 ЖК України відповідачі несуть солідарну відповідальність за невиконання зобовязань по оплаті наданих заявником послуг.

Відносно вимоги позивача про стягнення заборгованості із відповідача ОСОБА_2, в задоволенні такої слід відмовити, оскільки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому відповідно до ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Суд не бере до уваги покликання відповідачів на припинення договірних відносин між відповідачами та позивачем внаслідок відключення від загально будинкової системи теплопостачання і припинення фактичного споживання теплової енергії, оскільки відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Внаслідок наведеного, суд вважає, що позивач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» виконало свої зобовязання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачі зобовязані оплатити надані послуги, також відповідачі не позбавлені можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання, а тому самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року.

З огляду на те, що послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання надавалися позивачем належним чином, а відповідачі не відмовилися від таких у встановлений законом спосіб, з відповідачів слід стягнути заборгованість в сумі 14 079,43 грн. за послуги із центрального опалення.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх обєктивності.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє повне ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який той сплатив при подачі позову до суду.

Керуючись ст. 12, 13, 23, 76, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» 14 079 /чотирнадцять тисяч сімдесят девять/ 43 копійок заборгованості за послуги із центрального опалення.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» 1762 /тисячу сімсот шістдесят дві/ 00 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Львівської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21.12.2018 року.

Суддя: Г.М. Пилипюк

Оригінал рішення.