АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2858/18 Головуючий 1 інст. Карімов І.В.
Справа № 639/479/18 Доповідач - Кісь П.В.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2018 року Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - ОСОБА_1

- ОСОБА_2

за участю секретаря - Пузікової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2018 року (суддя Карімов І.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про визнання кредитного договору припиненим, припинення права застави, повернення зайве сплачених коштів та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до ПАТ КБ «Надра», в якому просив визнати кредитний договір припиненим, припинити право застави, повернути зайве сплачені кошти та відшкодувати моральну шкоду, вказуючи, що йому, як споживачу фінансових послуг, заподіяна шкода внаслідок того, що працівниками Чугуївського відділення ПАТ КБ «Надра» не зараховувалися належним чином сплачені ним до каси грошові кошти з метою повернення кредиту, що призвело до штучного виникнення заборгованості.

Звернення з позовом саме до Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_3 обґрунтовував посиланням на положення ч. 5 ст. 28 ЦПК України, вважаючи, що позовна заява подана з урахуванням Закону України «Про захист прав споживача», а також зазначав, що позов подано за місцем заподіяння шкоди та за місцем виконання договору.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 повернуто позивачу для подачі позову по підсудності.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також невідповідності висновків суду обставинам справи.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_3 вказує, що йому стало відомо від уповноваженої особи Фонду гарантування фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_4О про те, що використовуючи службове становище, переслідуючи корисливі мотиви, начальник відділення банку в м.Чугуєві - ОСОБА_5 в 2014-2015 роках підробила касові документи і довідку по заборгованості по кредитному договору № 6/1/09/2008/840-К132 та незаконно заволоділа його коштами в розмірі 25349,64 доларів США та 66890 гривень; що за даним фактом, керівництво банку звернулося до ГУ НП Харківської області щодо притягнення до кримінальної відповідальності їх колишнього співробітника керівника відділення №2009 ОСОБА_5 за статтями 190, 358. 364 ККУ.

Висновки Чугуївського суду про неподсудність даної справи місцевому суду вважає помилкою, так як пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12 квітня 1996 року N 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» передбачено, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг. Відносини щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства; або з інших угод, які не суперечать Закону.

Таким чином, на думку апелянта, на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» він подав позов за місцем укладення договору.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду, зважуючи на таке.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що дана справа не підсудна Чугуївському міському суду, що спірні правовідносини не регулюються нормами ЗУ «Про захист прав споживачів», що ОСОБА_3 необхідно звертатися з позовом за загальним правилом за місцем знаходження відповідача (тобто в м.Київ).

Однак з таким вирішенням питання про підсудність справи колегія суддів погодитися не може і вважає, що суд першої інстанції припустився помилки при визначенні підсудності.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам ст. 175 ЦПК України.

Повернення позовної заяви без розгляду - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви без вирішення спору по суті.

Частиною четвертою статті 185 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для повернення позовної заяви. Такої підстави повернення позовної заяви як порушення правил підсудності нею не передбачено. В такому випадку суд повинен діяти відповідно до приписів ст. 31 ЦПК України.

Крім того, суд першої інстанції посилався на те, що правовідносини, які виникли між сторонами за позовом ОСОБА_3 не регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки предметом поданого позову є визнання кредитного договору припиненим, стягнення зайво сплачених коштів, відшкодування шкоди та припинення іпотеки, предметом якої сторонами була визначена квартира №АДРЕСА_1.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України по справі №1-26/2011 від 10.11.2011 р. по справі №15-111 положення Закону України «Про захист прав споживачів» які є предметом офіційного тлумачення у справі, спрямовані на захист прав споживачів кредитних послуг та збалансування цих прав з іншими суспільними цінностями, що захищаються публічною владою. Тому в аспекті конституційного звернення положення п.п.22, 23 ст.ст.1, 1 1 цього Закону у взаємозв'язку з положеннями ч.4 ст.42 Конституції України слід розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Таким чином, суд помилково не застосував положення ч.5 ст. 28 ЦПК України, згідно яких позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Крім того, справа за позовом ОСОБА_3 підсудна Чугуївському міському суду і з огляду на положення ч.7 ст.28 ЦПК України, так як позов виник із діяльності представництва юридичної особи.

З долученого до позовної заяви додатків вбачається, що кредитний договір з позивачем в м.Чугуєві уклав 18.9.2008 року від імені ВАТ КБ «Надра» начальник відділу №9 філії ВАТ КБ «Надра» ОСОБА_6, яке розташоване по вул.Карла Лібкнехта 27-а в м.Чугуєві, а за змістом позову та з листа Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» від 20.12.2017 року вбачається, що за результатами службового розслідування встановлено вчинення шахрайських дій менеджером відділення №2009 ПАТ «КБ «Надра» Харківського РУ ОСОБА_7, які призвели до виникнення заборгованості.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 12 лютого 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку, відповідно до статті 389 ЦПК України, не підлягає.

Повне судове рішення складено 11 травня 2018 року.

Головуючий П.В. Кісь

Судді: І.В. Бурлака

ОСОБА_2