ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1377/18 Справа № 185/6103/15-ц Суддя у 1-й інстанції - Палюх Т.Д. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Лаченкової О.В., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_1, Павлоградська міська рада Дніпропетровської області, про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 92/07 від 06 червня 2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на теперешній час - ПАТ "Укрсоцбанк") та ОСОБА_1, останньому було надано кредит у розмірі 21900,00 шв. франків, зі сплатою 09,50% річних з кінцевим терміном повернення до 05 червня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 06 червня 2007 року було укладено іпотечний договір № 92/07, відповідно до якого ОСОБА_2 передала Банку в іпотеку квартиру № 23 по вулиці Полтавська в будинку № 107 в м.Павлограді.

Основний боржник ОСОБА_1 припинив виконання своїх зобов'язань за кредитним договором, у зв'язку з чим станом на 30.04.2015 року утворилась заборгованість в розмірі 40 887,68 (сорок тисяч вісімсот вісімдесят сім) швейцарських франків 68 сантимів, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2015р. складає 902472,53 грн. 53 коп.

З огляду на зазначене, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру за АДРЕСА_3, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 64,3 кв. м, житловою - 37,6 кв. м., шляхом надання йому права на продаж предмету іпотеки будь-якій особі - покупцеві за ціною продажу на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, в рахунок погашення заборгованості за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 92/07 від 06.06.2007р., укладеним між ОСОБА_1 та АКБ «Укрсоцбанк» в сумі 40 887,68 швейцарських франків 68 сантимів, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2015р. складає 902 472,53 грн. 53 коп., та всіх витрат, пов'язаних зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки; виселити усіх мешканців зазначеної квартири без надання іншого жилого приміщення та зняти їх з реєстраційного обліку; стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року позовну заяву задоволено частково.

Звернуто стягнення за іпотечним договором № 92/07, який посвідчений державним нотаріусом Павлоградської нотаріального контори Щкицькою Ю.А., зареєстрований в реєстрі за № 1-2801. на предмет іпотеки - трикімнатну квартиру, загальною площею 64,3 кв. м., житловою площею 37,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1, в рахунок погашення заборгованості за договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 92/07 від 06.06.2007р., укладеним між ОСОБА_1 та АКБ "Укрсоцбанк", в сумі 40 887,68 (сорок тисяч вісімсот вісімдесят сім) швейцарських франків 68 сантимів, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2015р. складає 902 472,53 (дев'ятсот дві тисячі чотириста сімдесят дві) грн. 53 коп., шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України "Про виконавче провадження", за ціною продажу, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою,в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що 03.06.2014 набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України", згідно з яким іпотечне майно не підлягає відчуженню. Крім того, суд першої інстанції не визначив початкову ціну предмета іпотеки, та не прийняв до уваги, що позов було подано неуповноваженим представником поза межами строку позовної давності.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримує рішення суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 92/07 від 06 червня 2007 року, укладеного між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, останньому було надано кредит у розмірі 21 900,00 шв. франків, зі сплатою 09,50% річних з кінцевим терміном повернення до 05 червня 2017 року (а.с. 17-20).

Вказані кошти ОСОБА_1 отримав від банку, що підтверджується заявою на видачу готівки № 103-02 від 06.07.2007 (а.с. 21).

В забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 92/07 від 06 червня 2007 року, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 06 червня 2007 року був укладений іпотечний договір № 92/07, відповідно якого відповідач надала в іпотеку належне їй на праві власності майно, яким є квартира АДРЕСА_2, що складається з трьох жилих кімнат, загальною площею 64,3 кв. м, жилою - 37,6 кв. м., предмет іпотеки сторони оцінили в 113 625,00 грн, що за офіційним курсом НБУ на день укладення договору складає 27 406,70 шв. франків (а.с. 14-16).

Свої зобов'язання за договором боржник ОСОБА_1 належним чином не виконав, у зв'язку з чим за кредитним договором станом на 30.04.2015 утворилась заборгованість в розмірі 40 887,68 (сорок тисяч вісімсот вісімдесят сім) швейцарських франків 68 сантимів, що за офіційним курсом НБУ станом на 30.04.2015р. складає 902 472,53 (дев'ятсот дві тисячі чотириста сімдесят дві) грн. 53 коп. (а.с. 9).

За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За змістом ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною першою ст. 33 та ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та положення чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неналежне виконання позичальником своїх обов'язків є підставою для задоволення вимог кредитора за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки .

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що позов подано неуповноваженим представником банку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в матеріалах справи наявна довіреність № 02-36/3826 від 05.11.2014 року, видана представнику ПАТ "Укрсоцбанк" Щербак О.А., яка відповідає вимогам чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що позов було подано поза межами строку позовної давності не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з досудовою вимогою до позичальника та поручителя щодо погашення заборгованості за кредитним договором ПАТ "Укрсоцбанк" звертався в травні 2015 року, тому трирічний строк для подачі позову на захист своїх інтересів в судовому порядку кредитором дотримано.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції не визначив початкову ціну предмета іпотеки не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та скасування рішення суду, оскільки згідно з ч.6 ст.38 Закону України "Про іпотеку", ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відсутність достатньо обґрунтованих підстав для скасування правильних по суті судових рішень з одних лише формальних міркувань про те, яка ціна предмета іпотеки має зазначатися у резолютивній частині рішення суду: визначатися під час здійснення виконавчого провадження чи в грошовому вираженні, підтверджується і тим, що зазначення в рішенні ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні немає безспірно і кінцево визначеної мети і завдання, так як згідно зі статтями 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження можуть заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж про це буде зазначено в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Отже, якогось системного, загальнообов'язкового значення визначення ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні у резолютивній частині рішення суду самостійного значення немає.

Дана позиція узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 21 березня 2018 року по справі № 235/3619/15-ц.

Разом з тим, підпунктом 1 пункту першого Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII, який набрав чинності 07 червня 2014 року, визначено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Однак, судом першої інстанції не зазначено про те, що виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає відстроченню до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, допустивши при цьому порушення норм матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню для врегулювання спірних відносин.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом доповнення резолютивної частини рішення абзацем наступного змісту: «Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року».

В іншій оскаржуваній частині заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року - змінити, доповнивши резолютивну частину рішення абзацем наступного змісту: «Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки відстрочити до закінчення дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року».

В іншій оскаржуваній частині заочне рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В.Лаченкова

О.В.Свистунова