АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/53/17 Номер провадження 22-ц/786/1137/18Головуючий у 1-й інстанції Беркута Л. Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Кривчун Т.О., Пилипчук Л.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні зорі Полтавщина» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом. Зазначала, що з 02 квітня 2013 року по 28 червня 2013 року працювала на посаді укладальника-пакувальника у ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина». За вказаний період часу їй було нараховано заробітну плату у сумі 12 288, 04 грн. Однак, при звільненні не було виплачено 1 104, 17 грн. із нарахованої суми. Уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з ТОВ «Ясні зорі Полтавщина» на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату при звільненні в сумі 1 509, 92 грн.

Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Ясні зорі Полтавщина» на користь ОСОБА_2 508, 92 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Вирішено питання стягнення в дохід держави судового збору.

Рішення оскаржила позивач, яка в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату у сумі 1 508, 92 грн. Вказує, що при ухваленні рішення, суд керувався копіями податкового розрахунку сум доходу, а також відомостей про виплату працівникам коштів. Вважає, що зазначені документи не є належними доказами, оскільки їх оригінали не були подані суду для ознайомлення, хоча про їх надання було заявлено клопотання.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що з 02 квітня 2013 року по 22 червня 2013 року ОСОБА_2 працювала у ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» укладальником-пакувальником дільниці пакування /а.с. 7/.

Згідно довідки ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» від 05 вересня 2013 року № НОМЕР_1 та листа ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» від 16 березня 2015 року № 14 за квітень, травень та червень 2013 року ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату загальною сумою у розмірі 12 288, 04 грн., утримано 2 188, 10 грн та, відповідно, виплачено 10 099, 94 грн. /а.с. 8, 10/.

З копій розрахункових листів за травень, червень, липень 2013 року вбачається, що позивачці виплачено заробітної плати на загальну суму 8 996, 77 грн. /а.с. 9/.

Згідно копій відомостей на виплату грошей № 164 та 184 за квітень 2013 року ОСОБА_2 за квітень 2013 року виплачено 1 000 грн. /а.с. 30-33/.

Відповідно до копій податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина», ОСОБА_2 нараховано заробітну плату у розмірі 12 288, 04 грн, утримано 1 782, 35 грн. /а.с. 23-24/.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було доведено факт виплати частини заробітної плати, яка за твердженнями позивача була нарахована, однак, не виплачена при звільненні працівника.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається з довідки ТОВ «Ясні зорі-Полтавщина» від 05 вересня 2013 року з квітня по червень 2013 ОСОБА_2 було нараховано заробітну плату загальною сумою у розмірі 12 288, 04 грн., утримано 2 188, 10 грн та, відповідно, виплачено 10 099, 94 грн. /а.с. 8, 10/.

З копій розрахункових листів за травень, червень, липень 2013 року вбачається, що позивачці виплачено заробіту плату на загальну суму 8 996, 77 грн., тобто різниця між нарахованою і виплаченою заробітною платою становить 1 103, 17 /а.с. 9/.

Відповідачем долучено до матеріалів справи копії податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 2 квартал 2013 року, а також копії відомостей на виплату грошей за квітень 2013 року /а.с. 23-33/.

Зазначені документи, на думку відповідача, засвідчують факт відсутності заборгованості підприємства по виплаті заробітної плати працівнику.

У ході розгляду справи позивачем було заявлено клопотання про огляд оригіналів всіх поданих відповідачем доказів, що обґрунтоване наявністю розбіжностей даних із інформацією, що міститься у довідці, виданій 05 вересня 2013 року /а.с. 46/.

Судом першої інстанції було визнано необхідність надання оригіналів документів, поданих відповідачем у вигляді копій, шляхом направлення відповідачу запитів про надання суду всіх оригіналів письмових доказів, наявних у справі від 01 квітня 2017 року, 12 травня 2017 року, 14 червня 2017 року, 23 листопада 2017 року /а.с. 49, 61, 70, 88/.

Копії запитів і судових повісток на судові засідання, завчано отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень /а.с. 53, 63-64, 75, 81, 83, 97/.

Однак, всупереч вимогам суду відповідачем не було надано для ознайомлення оригінали документів, що були подані ним у вигляді копій.

Відповідно до ч. 6 ст. 95 ЦПК України якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Беручи до уваги той факт, що відповідність копій поданих відповідачем документів їх оригіналам поставлена під сумнів, як самим позивачем, так і судом, то такі документи не могли бути визнані судом належними і допустимими доказами у розумінні положень ст. 77-79 ЦПК України.

Частина 1 статті 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, колегія суддів приходить висновку, що позивачем було доведено у встановленому законом порядку факт невиплати роботодавцем заробітної плати працівнику при його звільненні у розмірі 1 103, 17 грн.

Відповідачем, в свою чергу, не надано суду доказів на спростування тверджень позивача, а долучені ним до матеріалів справи копії документів не приймаються судом до уваги, відповідно до вимог ч. 6 ст. ст. 95 ЦПК України.

Разом з тим, визначаючи суму заборгованості по заробітній платі, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, колегія суддів зауважує, що при збільшенні позовних вимог з 1 103, 17 грн. до 1 509, 92 грн. позивач посилався на дані, що містяться у податкових розрахунках за другий квартал 2013 року.

Як вже зазначалося, вказані вище документи подані відповідачем до суду у вигляді копій, їх відповідність оригіналам поставлена під сумнів, а достовірність не підтверджена оригіналами.

Таки чином, колегія суддів відхиляє розрахунок заборгованості за збільшеними позовними вимогами, як необґрунтований належними і допустимими доказами.

З огляду на наведене, судова колегія приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваного рішення, ухваливши нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до розянень п. 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ухвалюючи нове рішення по суті позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, що не був сплачений позивачем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за подачу позову у розмірі 704, 80 грн. і подачу апеляційної скарги у розмірі 1 057, 20 грн., що в загальному розмірі становить 1 762 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376 ч. 1 п. 4, 381, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 19 лютого 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні зорі Полтавщина» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати задовольнити частково.

Стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні зорі Полтавщина» (місцезнаходження: 39220, Полтавська область, Кобеляцький район, село Білики, вулиця Будівельна, будинок 1, ідентифікаційний код юридичної особи: 38237046) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: 39300, Полтавська область, Новосанжарський район, село Давидівка, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2) 1 103, 17 грн. (одну тисячу сто три гривні сімнадцять копійок) нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ясні зорі Полтавщина» на користь держави судовий збір у сумі 1 762 грн. (одну тисячу сімсот шістдесят дві гривні).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3

/підпис/ ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1