Справа № 368/1889/14-ц
У Х В А Л А

Іменем України

"12" листопада 2018 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у звязку нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процетів за користування позикою ,-

ВСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення у звязку нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, пені та процетів за користування позикою обґрунтовано слідуючим.

Згідно вказаного рішення суд присудив йому сплатити на його користь грошову заборгованість за позикою в сумі 203 868,90 грн. та 243 691,29 грн. процентів від суми боргу за договором позики від 01.10.2010 року

Однак, у даній справі існують істотні для справи обставини, які не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі під час судового розгляду, а саме, суд не встановив дійсну суму заборгованості через відсутність на той час письмової розписки від ОСОБА_2 яка засвідчує те, що він частково повернув позивачу борг в сумі 2000 доларів США у 2013 році, як це було в дійсності.

Однак таку розписку ОСОБА_2 написав йому лише 11 січня 2018 року. Нею ж підтверджує факт отримання від нього позивачем грошових коштів в сумі 2 000 доларів США, які він передав позивачу у червні 2013 року, в рахунок погашення боргу за договором позики, - як про це йдеться у розписці.

Із цього слідує, що сума боргу на момент звернення позивача до суду становила в дійсності 6 500 доларів США, а не 8 500 доларів США,що є арифметично обгрунтованим виходячи з такого: 8500-2000=6500. Отже, в такому разі, і нарахований судом розмір відсотків не відповідає дійсності з причин, які від суду не залежали і про які суд не знав, тому вважаю цю обставину істотною виходячи з наступного.

Отже, не зважаючи на те, що сума боргу значно зменшилась, в зв'язку з тим, що у 2013 році я повернув ОСОБА_2 2000 доларів США, він у вересні 2014 року звернувся до суду на предмет стягнення заборгованості в сумі 8 500 доларів США, - свідомо замовчуючи те, що справжня сума боргу становить 6 500 доларів США (8500-2000=6500).

Про ці обставини суд не знав і виходив і з тих відомостей та доказів на які посилався позивач у своєму позові, в тому числі, і я не міг знати про розписку, яка могла підтвердити істотні для справи обставини, оскільки вона була складена через 3 роки після ухвалення судом рішення від 09.12.2015 року.

Згідно ч. 1 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України, зазначено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за ново виявленими обставинами або виключними обставинами.

2. Підставами для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав.

ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не зявились в судове засідання і розгляд справи проведено у їх відсутність.

ОСОБА_2 пояснив, що заява не підлягає задоволенню, так як він не отримував кошти по спірному договору в цій справі , а розписку на яку посилається ОСОБА_1 він написав на прохання останнього по іншому договору позики, а саме по договору позики від 1.09.2009 року на суму 6800 доларів США.

Судом встановлено слідуюче.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року суд встановив , що 1.10.2010 року між позивачем ОСОБА_2 і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір позики по якому позивач передав 8500 дол. США ОСОБА_1 на строк до 1 жовтня 2011 року із щомісячною сплатою процентів відповідачем в розмірі 2%, що становить 170 дол. США. Але відповідач позики не повернув в розмірі 8500 дол. США в строк до 3 жовтня 2011 року відповідно до п.п. 3.2, 4.3 вказаного договору і не сплачував відповідно до п.2.3 вказаного договору процентів від суми позики щомісячно не пізніше 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому такі проценти повинні бути нараховані , а саме за листопад 2010 року не сплатив 170 - 27,23= 142,77 дол. США, за послідуючі 59 місяців з грудня 2010 року по жовтень 2015 року включно за кожен місяць не сплатив по 170 дол. США, за 23 дні листопада 2015 року не сплатив 170:30Х23=130,33 дол. США. Позивач стверджує, по вказаному договору сплачено 12.09.2012 року 2500 грн., що за курсом НБУ складає 312,77 дол. США і є процентами за жовтень 2010 року та частиною процентів в розмірі 27,23 дол. США за листопад 2010 року. На підтвердження посилається на виписку по вкладному рахунку про внесення готівкою на його рахунок 2500 грн. відповідачем ОСОБА_4 Але це вкладення не містить даних у звязку з якими правовідносинами воно вчинене, а тому не підтверджує обставину на яку посилається позивач. Тому при визначенні заборгованості по процентах суд діяв в межах позовних вимог.

Висновком почеркознавчої експертизи від 29.05.2015 року підтверджується, що договір позики з умовами договору підписав відповідач ОСОБА_1 Вказаний договір має також текст про отримання вказаним відповідачем 8500 дол. США, що також підписаний ОСОБА_1

Висновком експерта за результатами проведення фізико- хімічної експертизи матеріалів документів від 7.07.2015 року підтверджується, що підпис про отримання ОСОБА_1 8500 дол. США виконано раніше січня 2014 року, що підтверджує отримання вказаних коштів, так як про отримання вказаних коштів ОСОБА_1 підписався раніш вказаної дати. Експертом також вказано, що встановити більш точно період виконання підпису не уявляється можливим, що зумовлено відсутністю феноксіетанолу в рецептурі матеріалу письма підпису та наявними ознаками штучного старіння документа, але відповідачем та його представником не доведено, що ці два чинники зазнали дій позивача. Також експерт вказав , що записи та підписи в пункті договору « Місцезнаходження та реквізити сторін» потрапили під вплив води і є непридатні для фізико- хімічного дослідження по встановленню давності їх виконання, але відповідачем та його представником не доведено, що цей чинник залежав від дій позивача, так як позивачем надано документ для направки експертній установі, яку визначив відповідач, без слідів потрапляння під вплив води. Також експерт вказав, що підпис від імені ОСОБА_2 на договорі позики про отримання ним копії документів на автомобіль ОСОБА_1 вчинений не раніше червня 2011 року, але ця обставини не спростовує того, що ОСОБА_1 отримав 8500 дол. США і зобовязався їх повернути та проценти по договору позики.

Також ОСОБА_1 написав прохання від 1 жовтня 2011 року про зміну договору позики шляхом його продовження на 1 рік, назвавши це прохання розпискою, що є вчиненням дії ОСОБА_1 , що свідчить про визнання ним наявності боргу по договору позики відповідно до положень ст.264 ч.1 ЦК України. Відповідно до ст.264 ч.3 ЦК України , після переривання перебіг позовної давності починається заново. Оригінал вказаного прохання надано суду позивачем. Висновком почеркознавчої експертизи від 29.05.2015 року підтверджується, що рукописний текст вказаного прохання виконано і підписано ОСОБА_1 Висновком експерта за результатами проведення фізико- хімічної експертизи матеріалів документів від 7.07.2015 року підтверджується, що рукописний текст та підпис у вказаному проханні виконано не раніше червня 2011 року.

Відповідно до ст.60 ЦПК України позивач не довів, що договір позики укладався в інтересах сімї і це створили обовязки для другого з подружжя, так як відповідно до ст.65 ч.4 СК України не доведено , що кошти , одержані за договором, використані в інтересах сім»ї. Повідомленням банку від 11.09.2015 року про погашення повністю богу станом на 30.12.2009 року спростовуються твердження позивача, що позику використано для погашення заборгованості по кредитному договору №1585 від 7.12.2006 року. Інших доказів використання коштів не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України відповідач ОСОБА_1 не довів, що договір позики підписано ним під психологічним тиском, так як висновком почеркознавчої експертизи від 29.05.2015 року підтверджується, що рукописний текст « ОСОБА_1 м. Кагарлик в. Білоцерківська 4/5 , що міститься в графі : « Місцезнаходження та реквізити Сторін» під словом « Позичальники» в договорі позики від 1.10.2010 року та рукописний текст розписки від 1.10.2011 року виконані ОСОБА_4Г . в звичайному стані та звичайній обстановці , без дії на виконавця будь- яких « збиваючих факторів».

Твердження , що позивач мав малий дохід, а тому не мав можливості надати позику, спростовується повідомленням про розмір доходу позивача та його дружини і підписом в договорі ОСОБА_1 про отримання коштів.

І тому суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 203868,90 грн. на повернення суми позики та 243691,29 грн. процентів від суми позики по договору позики від 1.10.2010 року. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2722,84 грн. у відшкодування судового збору.

В решті вимог по первісному позову про стягнення пені суд відмовив.

В задоволенні зустрічного позову суд відмовив. В зустрічному позові ОСОБА_1 вказував, що договір позики підписано ним значно пізніше, без отримання коштів, під психологічним тиском позивача забрати бізнес і майно з допомогою працівників правоохоронних органів, податкової інспекції, народних депутатів та кримінальних авторитетів зустріч з якими влаштовував йому. Також вказав, що правочин було вчинено під впливом обману без вказання в чому полягає обман. Тому просив визнати недійсним договір позики.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 уточнили підставу зустрічного позову, що договір позики було вчинено під впливом психологічного тиску позивача. Первісний позов також не визнав з тих підстав, що позивач мав малий дохід, а тому не мав можливості надати позику.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 24.05.2016 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови про стягнення пені та ухвалено в цій частині нове рішення яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню в розмірі 71283 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції від 9 грудня 2015 року залишено без змін.

Відповідно до ст.423 ч.2 п.1 ЦПК України , підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ст.429 ч.2 і ч.3 ЦПК України передбачено:

2. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

3. За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Істотна для справи обставина, на яку посилається ОСОБА_1, про те, що він в червні 2013 року передав ОСОБА_2 2000 доларів США в рахунок погашення боргу по договору позики 8500 доларів США від 1.10.2010 року відповідно до ст.81 ч.1 ЦПК України не доведена ОСОБА_1, так як в розписці ОСОБА_2 від 11.01.2018 року вказано, що він отримав від ОСОБА_1 2000 доларів США в червні 2013 року в рахунок погашення боргу по договору позики без вказання , що це по договору позики 8500 доларів США від 1.10.2010 року. Тобто, відповідно до положень ст.545 ч.1 ЦК України розписка не містить даних про одержання виконання частково по конкретному зобовязанню.

Також вказана істотна для справи обставина, що не була встановлена судом на час розгляду справи і не встановлена судом на даний час була відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, але ОСОБА_1 на час розгляду справи стверджував, що не отримував 8500 доларів США від ОСОБА_2 і тому відсутні підстави для їх повернення.

Тому підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ст.423 ч.2 п.1 ЦПК України відсутні.

Відповідно до ст.429 ч.3 ЦПК України відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою та залишити вказане рішення суду в силі.

Керуючись ст.545 ч.1 ЦК України , ст.ст.423, 429 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви про перегляд рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 9 грудня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою та залишити вказане рішення суду в силі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 19.11.2018 року.

Суддя ОСОБА_7