У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"12" листопада 2018 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. вивчивши матеріали заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, -

В С Т А Н О В И В :

08 листопада 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та 09 листопада 2018 року була передана в провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 161 Цивільного процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 163 Цивільного процесуального кодексу України, до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Цивільного процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як роз'яснено в п. 13 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 N 14, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК) ( 1618-15 ), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Як вбачається із заявлених вимог, останні пов'язані із стягненням з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

В той же час, матеріали заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості не містять договору про надання заявником послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій щодо квартири АДРЕСА_1, що мають підтвердити виникнення між стягувачем та боржником договірних зобов'язань та правомірність пред'явлення до боржника вимог зобов'язального характеру в частині стягнення заборгованості за фактично спожиті житлово-комунальні послуги.

Крім того, до заяви про видачу судового наказу заявником було додано довідку про нарахування та сплату особового рахунку № НОМЕР_2 (НОМЕР_1), за якою заявником було нараховано до сплати боржнику заборгованість у розмірі 5424,27 гривень, яка розрахована за період з 01 червня 2015 року по 30 червня 2018 року. В той же час, заявником зазначено про наявність заборгованості на кінець травня 2015 року на рівні 1 958,11 гривень, при цьому не визначено підставу утворення такої заборгованості, що впливає на з'ясування обсягу відповідальності боржника та предметом дослідження при вирішення питання про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 165 Цивільного процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин, враховуючи те, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 Цивільного процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 95, 160, 161, 163, 165, 166, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: