Справа №173/2425/18
Провадження №2/173/1230/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю : позивача - ОСОБА_1В

Відповідача ОСОБА_2Д

Третьої особи ОСОБА_3Р

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв'язку з навчанням,-

ВСТАНОВИВ:

04.10.2018 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1, з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням до відповідача ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3

06.11.2018 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 19 грудня 2018 року

Сторонам та учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України

19.12.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв'язку з навчанням твердій грошовій сумі 1500 грн. до закінчення сином навчання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 21.06. 1997 року вона уклала шлюб з відповідачем та проживала з ним до 31.08.2015 року За рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2016 року шлюб між ними розірваний.

В період шлюбу в них народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їх син на даний час є повнолітнім. Син продовжує навчання в на п'ятому курсі денного відділення інформаційних та транспортних систем і технологій Університету митної справи та фінансів

До 01.07.2018 року відповідач сплачував аліменти на утримання сина в розмірі ? частки прибутку. Проте в зв'язку із закінченням навчання на четвертому курсі, стягнення аліментів з відповідача припинене

В зв'язку з навчанням сина вона змушена нести додаткові витрати на його утримання в зв'язку з навчанням, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснила, що її затрати в зв'язку з навчанням сина складаються з витрат на придбання одягу, на харчування на придбання канцелярських товарів, оплати інтернету, на проїзд. Також на оплату квартири, яку знімають для проживання сина. Оплата за житло складає 2500 грн., на місяць та додатково оплата комунальних послуг. Син навчається за бюджетною формою, за минулий семестр стипендію отримував, але в наступному за результатами екзаменів стипендії отримувати не буде.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, але просить стягнути їх в меншому розмірі, так як він є інвалідом другої групи та отримує пенсію в розмірі 2500 грн.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснивши, що не заперечує проти стягнення аліментів на користь матері, так як вона утримує його в зв'язку з навчанням. Також підтвердив ті затрати, які мати несе в зв'язку з його навчанням. Та пояснив, що рік назад батько надавав йому добровільно допомогу в зв'язку з навчанням. Але на даний час припинив її надавати.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.06.1997 року по 2016 рік. 05.08.2016 року шлюб між сторонами був розірваний за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, що підтверджується копією рішення суду.

В період шлюбу в сторін народився син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до яких батьком ОСОБА_3, записаний відповідач.

На даний час син сторін є повнолітнім. З відповідача за рішенням суду на користь позивачки стягувались аліменти в зв'язку з навчанням. Але їх стягнення припинення в зв'язку із закінченням завчання за ступенем «бакалавр» .

Судом встановлено, що син сторін продовжує навчання на п'ятому курсі денного відділення інформаційних та транспортних систем і технологій Університету митної справи та фінансів з 01.09.2018 року по лютий 2020 року за рахунок державного бюджету, що підтверджується довідкою навчального закладу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та не заперечує проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері.

В зв'язку навчанням сина позивачка несе витрати пов'язані з витрат на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, витрат на проїзд в транспорті, оплату найманого житла в зв'язку з навчанням. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв'язку з навчанням сина.

За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням.

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін: доказів про розмір отримуваних прибутків сторони суду не надали, проте є особами працездатного віку та можуть працювати. В судовому засіданні сторони підтвердили, що інших утриманців не мають.

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Виходячи з того, що позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі, тобто позивачем обраний саме такий спосіб захисту прав, суд вважає, що аліменти на утримання сина в зв'язку з навчанням повинні бути стягненні в твердій грошовій сумі. Так як спосіб стягнення аліментів у відповідності до норм Сімейного кодексу України обирається стягувачем аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує ті затрати, що несе позивачка з навчанням сина, а також той факт, що син сторін навчається за держзамовленням, відсутність інших утриманців у сторін. За даних обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в зв'язку з навчанням сина в твердій грошовій сумі 1000 грн., та як потреба у стягненні аліментів в сумі 1500 грн., позивачем не обґрунтовано та не доведено.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 04.10.2018 року, станом на час закінчення навчання сину сторін ще не виповниться 23 роки проте. Тому аліменти стягуються до закінчення навчання, тобто до 31.02.2020 року

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704.80 грн.

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітнього сина в зв'язку з навчанням - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім'я ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з навчанням в твердій грошовій с умі 1000 (одна тисяча ) грн., з наступною індексацією відповідно до закону щомісячно, починаючи стягнення з 04 жовтня 2018 року і до 31 січня 2020 року тобто до закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 судовий збір на користь держави в сумі 704.80. грн.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений 22.12.2018 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 22.12.2018 року

Оприлюднене: 22.12.2018 року

Дата набрання законної сили: 22.01.2019 року.