Дата документу 21.11.2018 Справа № 323/877/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №323/877/18 Головуючий у 1 інстанції Смокович М.В.
Провадження № 22-ц/807/315/18 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Воробйової І.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ПАТ «СК «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову зазначало, що ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» є суб'єктом господарювання основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля товарами через мережу продуктових магазинів. За адресою: Запорізька область, м. Оріхів, вул. Запорізька, 57а, розташований магазин ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» «Продукти-230». Будівля магазину «Продукти-230» знаходиться у користуванні ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на підставі договору оренди нерухомого майна № 53-2017-Н/т від 01.06.2017 року, укладеного між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та ТОВ «АТБ-торгстрой». 12.11.2017 року о 01 год. 20 хв. в м. Оріхові Запорізької області по вул. Запорізькій ОСОБА_3, керуючи автомобілем АЗЛК-2140, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4, при повороті на прилеглу територію магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» «Продукти-230» не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини та в'їхав в будівлю магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», а саме: у вхідну групу автоматичних дверей. Внаслідок ДТП вхідна група автоматичних дверей магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» «Продукти-230» була приведена у стан непридатний для їх подальшого використання та потребувала заміни. 30.11.2017 року постановою Оріхівського районного суду Запорізької області по справі № 323/3118/17, провадження № 3/323/862/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20 400,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки. На підставі договору підряду від 15.06.2017 року № 042, укладеним між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та ТОВ «ВКФ «Кристал-Л», останнім були виконані роботи по заміні вхідної групи автоматичних дверей в магазині «Продукти-230». Згідно з Локальним кошторисом № 2-1-1 від 15.12.2017 року, Актом приймання виконаних будівельних робіт № 85 від 18.12.2017 року вартість робіт по заміні вхідної групи автоматичних дверей в магазині «Продукти-230» становить 74 827.58 грн. Грошові кошти у розмірі 74 827.58 грн. за виконані роботи по заміні вхідної групи автоматичних дверей в магазині «Продукти-230» перераховані ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на поточний рахунок ТОВ «ВКФ «Кристал-Л» платіжним дорученням від 03.01.2018 року № 25582. Отже, внаслідок скоєння ОСОБА_3 вищенаведеної ДТП, ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» було змушене понести витрати на проведення робіт по заміні вхідної групи автоматичних дверей в магазині «Продукти-230 у розмірі 74 827,58 грн. Станом на теперішній час шкода, завдана ОСОБА_3 ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» внаслідок скоєного ДТП у розмірі 74 827.58 грн. ОСОБА_3 не відшкодована.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, стягнути з ОСОБА_3 на його користь грошові кошти у розмірі 74 827,58 грн. у якості відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 21 вересня 2018 року (а.с.189), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи (а.с. 190).

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України в редакції, чинній з 15.12.2017 року, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПАТ «СК «Країна» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1074740 від 17.11.2016 року, то, у даному випадку, позивач мав самостійно звернутися до ПАТ «СК «Країна» про виплату страхового відшкодування за полісом, при цьому саме страховик Пат «СК «Країна» після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до особи, яка завдала шкоди, у разі наявності для цього правових підстав визначених ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що 12.11.2017 року о 01 год. 20 хв. в м. Оріхові Запорізької області по вул. Запорізькій ОСОБА_3, керуючи автомобілем АЗЛК-2140, державний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_4, при повороті на прилеглу територію магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» «Продукти-230» не вибрав безпечну швидкість, не впорався з керуванням, в результаті чого виїхав за межі проїзної частини та в'їхав в будівлю магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ», а саме: у вхідну групу автоматичних дверей. Внаслідок ДТП вхідна група автоматичних дверей магазину ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» «Продукти-230» була приведена у стан непридатний для їх подальшого використання та потребувала заміни.

Постановою Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2017 року по справі № 323/3118/17, провадження № 3/323/862/17 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 4 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 20 400,00 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із частиною шостою статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для відшкодування особою майнової шкоди є склад цивільного правопорушення, а саме: а) протиправна поведінка; б) шкода; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; г) вина особи, яка завдавала шкоди.

Згідно із ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01 березня 2013 року: розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» є суб'єктом господарювання основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля товарами через мережу продуктових магазинів, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до договору оренди нерухомого майна № 53-2017-Н/т від 01.06.2017 року, укладеного між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та ТОВ «АТБ-торгстрой», будівля магазину «Продукти-230» знаходиться у користуванні ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» (а.с. 16).

Згідно договору підряду на виконання ремонтних робіт від 15.06.2017 року № 042, укладеним між ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» та ТОВ «ВКФ «Кристал-Л», останнім були виконані роботи по заміні вхідної групи автоматичних дверей в магазині «Продукти-230» (а.с. 17-30).

Відповідно до Локального кошторису № 2-1-1 від 15.12.2017 року, Акту приймання виконаних будівельних робіт № 85 від 18.12.2017 року, вартість робіт по заміні вхідної групи автоматичних дверей в магазині «Продукти-230» становить 74 827.58 грн. (а.с. 31-39).

Грошові кошти у розмірі 74 827.58 грн. за виконані роботи по заміні вхідної групи автоматичних дверей в магазині «Продукти-230» перераховані ТОВ «АТБ-МАРКЕТ» на поточний рахунок ТОВ «ВКФ «Кристал-Л», що підтверджується платіжним дорученням від 03.01.2018 року № 25582 (а.с. 41).

Доводи апеляційної скарги про те, що дія полісу № АК/1074740 поширюється виключно на ОСОБА_4 за умови особистого керування ним автомобілем АЗЛК-2140, державний номер НОМЕР_1 є безпідставними виходячи з наступного.

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1074740 від 17.11.2016 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_4, була застрахована у ПАТ «СК «Країна» (а.с.60).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що 05 грудня 2017 року до ПАТ «СК «Країна» звернувся власник транспортного засобу - автомобіля «АЗЛК 2140», реєстраційний номер НОМЕР_2 із повідомленням про страховий випадок (а.с.61).

Статтею 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.4).

Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Отже, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПАТ «СК «Країна» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1074740 від 17.11.2016 року, то, у даному випадку, позивач мав самостійно звернутись до ПАТ «СК «Країна» про виплату страхового відшкодування за полісом, при цьому саме страховик ПАТ «СК «Країна» після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до особи, яка завдала шкоди, у разі наявності для цього правових підстав визначених ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Інші доводи апеляційної скарги носять характер формальних міркувань, що не можуть слугувати достатньою та обґрунтованою підставою для скасування правильних по суті судових рішень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-МАРКЕТ» залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 14 серпня 2018 року у цій справі без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2018 року.

Головуючий:

Судді: