Справа № 713/1896/18
Провадження №2/713/712/18
РІШЕННЯ

іменем України

15.11.2018 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Кибич І.А.

з участю секретаря Мірчева О.І.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1, інтереси якої згідно договору про надання правничої допомоги №33 від 03.10.2018 року представляє адвокат ОСОБА_12, звернулась в суд з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкове майно у порядку спадкування за законом до відповідача Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її матір ОСОБА_4. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із сертифікату на право на земельну частку (пай) у землі яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. О. Кобилянської, розміром 2.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай), Серія НОМЕР_2, зареєстрований 05 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) НОМЕР_4, який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації від 05.02.1997 року. Крім неї спадкоємців за законом чи за заповітом немає, вона прийняла спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини була зареєстрована та проживала у спадковому будинку матері.

Як спадкоємець за законом звернулася до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори Чернівецької області ОСОБА_5 із заявою, щоб оформити спадщину та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що нею не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності ОСОБА_4 на дане майно та не були надані документи, які підтверджують факт родинних стосунків спадкоємця з спадкодавцем. У свідоцтві про народження НОМЕР_3 ОСОБА_6 прізвище її зазначено як «ОСОБА_6». Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія НОМЕР_2 від 05 лютого 1997 року, який виданий Вижницькою районною державною адміністрацією, видано на ім'я «ОСОБА_6». Згідно довідки №894 від 03.09.2003 року, яка видана міським відділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції вбачається, що 11.08.1983 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції зареєстровано одруження громадян: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, запис акту №1400. 19 вересня 1990 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому міста Чернівці зареєстровано розірвання зазначеного шлюбу, запис акту №562. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: йому - ОСОБА_7, їй - ОСОБА_7. В свідоцтві про смерть ОСОБА_4, зазначено прізвище «ОСОБА_4». Через вказані розбіжності не може оформити спадкові права.

Просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була її матір'ю та визнати за нею, право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай), Серія НОМЕР_2, зареєстрований 05 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) НОМЕР_4, який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації від 05.02.1997 року, розміром 2.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. О. Кобилянської, на ім'я ОСОБА_6.

В підготовче засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

В підготовче засідання представник позивачки ОСОБА_12 не з'явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника позивача ОСОБА_12 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та у відсутності позивачки ОСОБА_1, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В підготовче засідання представник відповідача Вашківецької міської ради не з'явився, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи від представника відповідача Вашківецької міської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника міської ради.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об'ємі.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5, виданого ІНФОРМАЦІЯ_3 виконкомом Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, актовий запис №31.

Після її смерті відкрилася спадщина яка складається із права на право на земельну частку (пай), розміром 2.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. О. Кобилянської, посвідченого Сертифікатом на право на земельну частку (пай), Серія НОМЕР_2, зареєстрований 05 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) №, який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації НОМЕР_4 від 05.02.1997 року, що підтверджується його копією.

З відповіді відділу у Вижницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області №903/0/191-18 від 04.10.2018 року вбачається, що відповідно до розпорядження Вижницької районної державної адміністрації від 05.02.1997 року НОМЕР_4 вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) колгоспу ім.О.Кобилянської м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, площею 2,00 умовних кадастрових гектарів виданий ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3) становить 13806,24 грн.

З копії посвідки про народження позивачки ОСОБА_1 виданої 25.08.1945 року Вашківським райбюро загс, актовий запис №66 вбачається, що батьками ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 записані: ОСОБА_6 - мати, відомості про батька відсутні.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу позивачки ОСОБА_1 Серія НОМЕР_6, виданого 19.11.1972 року м.Вашківці виконкомом міської ради, Чернівецької області, актовий запис №52 вбачається, що 19.11.1972 року ОСОБА_11 та ОСОБА_10 уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.

З довідки відділу реєстрації актів громадянського стану №894 від 03.09.2003 року вбачається, що 11 серпня 1983 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції зареєстровано одруження громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8, запис акта №1400 - 19 вересня 1990 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінського райвиконкому міста Чернівці зареєстровано розірвання зазначено шлюбу, запис акта №562. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: ОСОБА_7.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт родинних відносин між позивачкою ОСОБА_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, як дочки та матір'ю, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Даний факт має для позивачки юридичне значення і іншим порядком підтвердити його не має можливості, тому вимога ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Судом також встановлено, що крім позивачки ОСОБА_1, спадкоємців за законом чи за заповітом та інших осіб які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується копією спадкової справи №127/2018 року.

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Вижницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але у зв'язку із тим, що ним не було надано документів, що посвідчують право власності ОСОБА_1 на дане майно та не надано документів, що підтверджують родинні відносини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії №677/02-31 від 25.09.2018 року.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до ст.152 ч.3 п.а ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до абзацу 3 ст. 1 Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ), паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (ст. 2 Указу).

Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст.2 цього Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину.

Статтею 3 Закону визначено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою.

Відповідно до ст.5 Закону сільські, селищні, міські ради чи районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); приймають рішення про видачу документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, власникам земельних часток (паїв).

Відповідно до положень п.24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України). Член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Оскільки ОСОБА_4 була членом колгоспу ім.О.Кобилянської, м.Вашківці, однак до проведення розпаювання землі, тобто виділення її в натурі померла, в зв'язку з чим державний акт на зазначену земельну ділянку не видавався, а право власності на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі Державного акта про право колективної власності на землю конкретному колгоспу, членом якого є певна особа, а тому на думку суду позивачка ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті ОСОБА_4, яка спадщину прийняла, має право на успадкування лише на те, що належало покійній ОСОБА_4, а саме, права на земельну частку (Пай).

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за ним права на земельну частку (пай) розміром 2,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Вашківецької міської ради, Вижницького району Чернівецької області, посвідченого сертифікатом, Серія НОМЕР_2, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Керуючись ст.ст. 16, 392, 1258, 1261, 1268-1270 ЦК України, ст.1-3, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 82 ч.4, 200 ч.3, 206 ч.4, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, як дочки та матері.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (РНОКПП - НОМЕР_1), зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1, право на земельну частку (Пай), в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) Сертифікатом на право на земельну частку (пай), Серія НОМЕР_2, зареєстрований 05 лютого 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), який виданий на підставі рішення Вижницької районної державної адміністрації НОМЕР_4 від 05.02.1997 року, площею 2.0 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться в м.Вашківці, Вижницького району Чернівецької області, яка перебуває у колективній власності колгоспу ім. О. Кобилянської, на ім'я ОСОБА_6.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Суддя: І. А. Кибич