Ухвала

15 березня 2018 року

м. Київ

справа № 612/403/17

провадження № 61-12636ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1, поданою його представником ОСОБА_2, на постанову апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Уплатнівської сільської ради Близнюківського району Харківської області про визнання права власності на нежитлове приміщення за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2018 року подана вказана касаційна скарга.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Згідно зі статтею 1312 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до підпункту «б» пункту 16 Закону України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» розділ ХV «Перехідні положення» Конституції України доповнено пунктом 161, згідно з яким з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 1311 та статті 1312 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню (підпункт 11).

Вказаний Закон набрав чинності 30 вересня 2016 року.

Зі змісту постанови апеляційного суду вбачається, що провадження у справі розпочато у липні 2017 року.

Касаційна скарга подана ОСОБА_2 з посиланням на те, що він є представником ОСОБА_1 на підставі довіреності. Будь-яких доказів, що вказана особа є адвокатом і уповноважена представляти інтереси ОСОБА_1 саме як адвокат, до касаційної скарги не додано. Інформація, яку містить Єдиний реєстр адвокатів України, позбавляє можливості ідентифікувати особу, внесену до Реєстру, і підтвердити повноваження представника заявника.

За таких обставин, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції докази наявності у ОСОБА_2 статусу адвоката та відповідних повноважень на здійснення представництва інтересів ОСОБА_1 у Верховному Суді.

Відповідно до частин першої, другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду 15 лютого 2018 року, що підтверджується відбитком календарного штемпеля на поштовому конверті, тобто з пропущенням встановленого законом строку і заявник не порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

За таких обставин касаційна скарга відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України залишається без руху з наданням заявнику права протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та навести поважні причини його пропуску і надати докази на їх підтвердження. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга.

У касаційній скарзі зазначено, що така подається до Верховного Суду України. Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Отже, заявник у касаційній скарзі невірно зазначив найменування суду, до якого подається касаційна скарга.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Заявником до касаційної скарги додана квитанція № 0.0.963065980.1 від 14 лютого 2018 року про сплату судового збору в розмірі 1 676 грн 29 коп., що не відповідає встановленому законом.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, за подання до суду касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

У касаційній скарзі заявник зазначив, що ціна позову становить 139 690 гривень.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становила 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становив 1 600 гривень.

Таким чином, заявнику необхідно доплатити судовий збір у сумі 1 117 грн 51 коп. (1 396,90*200%-1 676,29).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок отримувача: 312 132 077 000 07, ККДБ 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати оригінал відповідного документа.

Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, і до неї не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у визначеному законом розмірі, касаційна скарга відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником ОСОБА_2, на постанову апеляційного суду Харківської області від 21 грудня 2017 року залишити без руху.

Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.

Невиконання вимог ухвали в зазначений строк у частині звернення до суду з заявою про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням поважних причин його пропуску і наданням доказів на їх підтвердження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

У разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог ухвали скарга вважатиметься неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко