ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

18 грудня 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/457/18

Головуючий у першій інстанції - Шаповал З. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/407/18

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Мамонової О.Є.,

суддів: Бобрової І.О., Вінгаль В.М.,

із секретарем: Зіньковець О.О.,

сторони:

позивач: ОСОБА_2,

відповідач: Сновська міська рада Сновського району Чернігівської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою його представником ОСОБА_4, на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2018 року (ухвалене о 13:18, повний текст рішення складено 12 жовтня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області про продовження строку на прийняття спадщини, -

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Сновської міської об'єднаної територіальної громади в особі Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області, в якому просив продовжити йому строк у три місяці для подачі заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини після смерті його діда ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позов обґрунтовував тим, що інші спадкоємці у діда відсутні. На день своєї смерті дід проживав один, бабуся позивача ОСОБА_6, дружина діда, померла раніше ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати позивача ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, після смерті бабусі та дідуся нічого не спадкувала, ніяких документів від батьків не забирала та вони ніколи не розповідали, що мають сертифікати на земельну частку (пай). Ні позивач, ні його мати не знали про наявність вказаних сертифікатів. У силу молодого віку позивач не цікавився, яке майно дід залишив після смерті, та ніяких документів він не знайшов вдома і після смерті матері. Якби він знав про існування сертифікатів, він би ніколи не відмовився би від спадщини діда, оскільки є єдиним спадкоємцем. Дізнавшись про наявність земельних паїв після померлих діда та баби позивач отримав дублікати сертифікатів на право на земельну частку (пай) та звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, у прийнятті якої йому було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким продовжити йому строк у три місяці для подачі заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам позовної заяви та зводяться до того, що ні позивач, ні його померла мати не були обізнані про наявність у діда та баби позивача (відповідно батьків його матері) документів на земельну частку (пай), що і є основними причинами пропуску строку для звернення до нотаріальної контори.

Заявник зазначає, що до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері не звертався, оскільки іншого майна крім квартири мати не мала, а квартира на день її смерті вже належала позивачу. Також вважав, що оскільки інших спадкоємців крім нього немає, все, що належало його бабі, діду та матері, належить і йому.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_4, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (часу відкриття спадщини) його дочка та мати позивача - ОСОБА_7 була ще жива, а тому позивач не є спадкоємцем за законом після смерті свого діда.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

Судом у справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 - бабуся позивача (а.с. 11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 - дідусь позивача, який на день смерті проживав один та був зареєстрований в буд. АДРЕСА_1 (а.с. 10, 18).

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були видані сертифікати на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім. К.Маркса с. Чепелів Щорського району Чернігівської області (а.с. 16-17).

З витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась (а.с. 20).

Матір позивача ОСОБА_7 (донька ОСОБА_6 та ОСОБА_5) померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 12).

23.04.2018 за № 13/01-16 приватним нотаріусом Сновського районного нотаріального округу Чернігівської області Гордійко О.П. видано ОСОБА_2 довідку про те, що для оформлення права на спадщину, що залишилась після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, останньому необхідно звернутись з позовом до суду про призначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 19).

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. 524, 525 ЦК Української РСР від 18.07.1963, у редакції чинній на час смерті спадкодавця ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_1), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

Згідно ст. 529-530 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

З огляду на те, що мати позивача та дочка спадкодавця - ОСОБА_7 була жива на час смерті спадкодавця - свого батька ОСОБА_5, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач ОСОБА_2 не є спадкоємцем за законом після смерті свого діда ОСОБА_5 та дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки, матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 не є спадкоємцем за законом після смерті свого діда ОСОБА_5, доводи апеляційної скарги про причини пропуску строку для звернення до нотаріальної контори, а також доводи про те, що позивач не звертався до нотаріальної контори для оформлення спадщини після смерті матері, не мають юридичного значення та на правильність висновків суду першої інстанції не впливають

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а рішення районного суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2018 року.

Головуючий Судді: