КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/1520/2018 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2018 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: - Олійника В.І.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кулішенка Ю.М.,

при секретарі Задорожній О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни на рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року у складі судді Супрун Г.Б. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2014 року позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході розгляду справи та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 13.08.2007 року в розмірі 39 686 грн. 73 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 396 грн. 87 коп.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами укладено Кредитний договір №404/П/99/2007-980.

Згідно з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 року були внесені зміни у статут ВАТ КБ "Надра", відповідно до яких нове повне найменування банку стало: ПАТ «КБ «Надра».

Дані зміни відповідно до Листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва №4010 від 10.04.2009 року не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства.

За п.1.1. Кредитного договору позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 25 000 грн.

Згідно з п.п.1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 1,9% річних.

Відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.2 Кредитного договору відповідач зобов'язався щомісячно до 15 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 1 314 грн. 94 коп.

Відповідач взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені договором не виконував і станом на 22 травня 2014 року у нього утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 39 686грн. 73коп, яка складається з наступного: -непогашений кредит - 14 131 грн. 52 коп.; несплачені відсотки - 18 697 грн. 89 коп.; пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 4 357 грн. 32 коп.; штраф за порушення умов кредитного договору - 2 500 грн.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11 травня 2018 року у задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «КБ «Надра» з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було подано заяву про застосування строків позовної давності.

Проте, рішення суду першої інстанції зазначеним вище вимогам закону повністю не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Судом встановлено, що 13 серпня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №404/П/99/2007-980 про надання споживчого кредиту, згідно п.1.1 якого банк зобов'язався надати позичальнику кредитні кошти сумі 25000 грн. строком до 13.08.2009 року зі сплатою 1,9% на місяць. (а.с.7-10).

Згідно з п.2.2. договору днем надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника №1001, відкритому у Шевченківському відділенні філії ВАТ «КБ «Надра» Київське РУ.

Відповідно до п.2.3.1 договору позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно до 15 числа поточного місяця не менше 1314 грн. 94 коп.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Нормою ст.526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №616 від 28.04.2016 року продовжено строки здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» до 04.06.2018 року включно.

Як вбачається з наданого представником позивача Стрюкової І.О. розрахунку заборгованості, та уточнень позовних вимог, заборгованість станом на 22.05.2014р. складала: по тілу кредиту - 14131грн. 52 коп., несплачені відсотки - 18697грн. 89 коп., пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 4357грн. 32 коп., штраф за порушення умов кредитного договору - 2500 грн. При цьому платіж у розмірі, передбаченому п.2.3.1 - 1314 грн. 94 коп. не сплачувався жодного разу, а відсотки по кредиту перестали сплачуватися від 22.01.2008 року (згідно наданої таблиці розрахунку) та закінчується нарахування в таблиці по сплаті відсотків та суми платежів клієнта по кредиту датою - 04.09.2008року (а.с.5). Отже, після цієї дати позичальник не погашав кредит. Суд вважав, що саме з цього моменту у позивача виникло право звернення до суду, строк якого відповідно до ст.267 ЦК України позивачем на думку суду було пропущено без поважних причин.

Проте, колегія суддів не може погодитися із зазначеними висновками суду.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання, зокрема чи мали місце обставини (факти якими обгрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Частинами 1-3 статті 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною 5 статті 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи (Постанова Пленуму ВСУ від 18.12.2009 року №14).

Судом першої інстанції було встановлено, що 13 серпня 2007 року між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №404/П/99/2007- 980, відповідно до умов якого Банком було надано ОСОБА_3 кредитні кошти у розмірі 25 000 грн. зі строком повернення до 13.08.2009 року зі сплатою 1,9% на місяць.

Згідно з п.2.3.1. договору позичальник зобов'язаний сплачувати щомісячно до 15 числа поточного місяця не менше 1314 грн. 94 коп. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит, у розмірі встановленому договором.

Проте, відповідачем станом на день звернення позивача до суду зобов'язання за кредитним договором №404/П/99/2007-980 не виконані належним чином. Зобов'язання відповідача вносити кошти відповідно до умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру щомісячного мінімального платежу, відсотків, строків повернення коштів не виконані.

Відповідно до ч.1 ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Посилання відповідачів на те, що наданий представниками ПАТ «КБ «Надра» розрахунок заборгованості є неналежним та не достатнім доказом на обґрунтування розміру фактичної заборгованості є неприйнятними.

Розрахунок заборгованості, наданий Подільському районному суду як доказ факту заборгованості за відповідачем зроблений відповідно до умов кредитного договору. Сума погашення кредиту та розмір заборгованості вираховується в автоматизованому режимі за допомогою відповідної програми, яка використовується ПАТ «КБ «Надра» для моніторингу надходження коштів від клієнтів на погашення заборгованості за кредитними договорами, а також розмір заборгованості у разі ненадходження на відповідні рахунки Банку коштів на повернення кредиту. Автоматизована програма вираховує суму заборгованості з урахуванням всіх даних, що містяться в кредитному договорі та додатковій угоді, обчислення здійснюються автоматично, у разі внесення змін до кредитного договору, вони вносяться у програму та розрахунок обліковується з урахуванням змін та доповнень. Крім того, у разі надходження коштів від позичальника на відповідний рахунок, розрахунок корегується автоматично, суми на погашення кредиту розподіляються та включаються при подальшому розрахунку заборгованості (у разі її наявності).

Подільським районним судом міста Києва від 11травня 2018 року не повно з'ясовані обставини справи та формально й однобічно розглянуті докази, надані сторонами для підтвердження своїх вимог.

Отже, зарахування коштів, складання розрахунку за кожним Клієнтом ПАТ «КБ «Надра» здійснюється спеціально створеною програмою, яка здійснює автоматичний розрахунок. Відповідач за весь період дії кредитного договору мав можливість з'ясувати наявність факту зарахування коштів на погашення кредиту, існування перешкод чи затримок у їх зарахуванні. Проте, відповідач не цікавився інформацією по розрахунках заборгованості за кредитом протягом всього періоду до моменту звернення позивача до суду з вимогами про стягнення заборгованості.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявних у матеріалах справи доказів стосовно застосування строків позовної давності відповідно до ст.267 ЦК України.

Суд не урахував пункт 6.3. Кредитного договору в якому зазначається, що сторони керуючись ст.259 Цивільного кодексу України, дійшли згоди збільшення строку позовної давності до 10 років (а.с.9).

Відповідності до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ухвалення рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позовних вимог не може мати місце при недостатньому дослідженні обставин, що мають істотне значення для справи, що фактично було допущено Подільським районним судом м. Києва 11 травня 2018 року.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, не зважаючи на розбіжність доказової інформації, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У зв'язку з вищевикладеними обставинами судом першої інстанції неповно були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому ухвалене Подільського районним судом м. Києва рішення у справі № 758/12270/14-ц про відмову у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором є незаконним та необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст.376 підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст.376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нової постанови.

Колегія суддів з врахуванням всіх обставин справи та наявних доказів в матеріалах справи вважає за необхідне задовольнити позов ПАТ КБ «Надра» і стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (, МФО 380764, рахунок №8077) заборгованість за договором №404/П/99/2007-980 від 13.08.2007 року, а саме: непогашений кредит у розмірі 14 131 грн. 52 коп., несплачені відсотки у розмірі 18 697 грн. 89 коп., пеню за прострочення строків виконання зобов'язань у розмірі 4 357 грн. 32 коп. та штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 2 550 грн., а всього - 39 686 грн. 73 коп.

Також слід стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ПАТ Комерційний банк «Надра» 992 грн. 18 коп. судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» Стрюкової Ірини Олександрівни задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 травня 2018 року скасувати і прийняти постанову, якою позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (, МФО 380764, рахунок №8077) заборгованість за договором №404/П/99/2007-980 від 13.08.2007 року, а саме: непогашений кредит у розмірі 14 131 грн. 52 коп., несплачені відсотки у розмірі 18 697 грн. 89 коп., пеню за прострочення строків виконання зобов'язань у розмірі 4 357 грн. 32 коп. Та штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 2 550 грн., а всього 39 686 грн. 73 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» (, МФО 380764, рахунок №8077) 992 грн. 18 коп. судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2018 року.

Суддя-доповідач:

Судді: