Провадження № 22-з/772/36/18
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого Сопруна В.В.,
суддів: Денишенко Т.О., Матківської М.В.,
за участю секретаря судового засідання: Сніжко О.А.,
за участю сторін: позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,
В травні 2016 року ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики (розпискою) від 01 червня 2013 року у розмірі 341752,64 грн. (триста сорок одна тисяча сімсот пятдесят дві гривні 64 коп.) В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3118,97 грн. судового збору.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 04 квітня 2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року змінено.

Доповнено в резолютивній частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року в абзаці другому після слів у розмірі 341752,64 грн. (триста сорок одна тисяча сімсот пятдесят дві гривні 64 коп.) словами: «що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2018 року еквівалентно 12318,76 доларів США». В іншій частині рішення залишено без змін.

07 травня 2018 року на адресу Апеляційного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у зазначеній цивільній справі.

В заяві ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь судові витрати, а саме судовий збір сумі 11576,22 грн., з яких: 4520,25 грн. за подання позовної заяви; 275,60 грн. за подання заяви про забезпечення позову; 6780,38 грн. за подання апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши заяву та цивільну справу, прийшла до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із нормами ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, в резолютивній частині постанови апеляційного суду має бути зазначено про розподіл судових витрат.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.20 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 № 14, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках коли судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення; судом не вирішено питання про судові витрати; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Згідно до п.1 ст. 381 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами статті 35 і глави 9 розділу III цього Кодексу з особливостями, зазначеними у статті 382 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 при подачі апеляційної скарги сплатила 6780,38 грн. судового збору, тобто 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до часткового задоволення, а саме, у зв»язку із частковим задоволенням апеляційної скарги судові витрати підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог скарги (ч.13 ст.141 ЦПК України). Тому слід стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4678,46 грн. (3118,97 грн.*150%).

В іншій частині заяви про стягнення судового збору за подання позовної заяви слід відмовити, оскільки судом першої інстанції при ухвалені рішення від 06 лютого 2018 року було вирішено питання щодо стягнення судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 3118,97 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 270, 382-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

У цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики ухвалити додаткову постанову.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації: АДРЕСА_1, місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2/1, кв.14) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_2) витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4678,46 грн.

У решті вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31 травня 2018 року.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом: ОСОБА_1