Справа № 355/528/18
Провадження № 6/355/22/18
У Х В А Л А

10 травня 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Лисюка О.Д.

за участі секретаря судового засідання Старенької С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області про звернення стягнення на майно боржника , -

в с т а н о в и в :

головний державний виконавець Баришівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області звернувся до суду із заявою про звернення стягнення на майно боржника.

В обгрунтування поданої заяви зазначає, що на виконанні Баришівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження № 11420578 з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 16.12.2008 року ( реєстровий № 6712 ) приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Правекс-Банк» боргу в сумі 233890,02 грн., за рахунок заставленого майна боржника, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки площею 0,25 га, кадастровий номер - :08:025:0092, що знаходяться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Корніївка, вул. Пролетарська, буд. 288.

Посилаючись на приписи ч.4 ст.50 Закону України « Про виконавче провадження» просить суд звернути стягнення на земельну ділянку площею 0,25 га., кадастровий номер :08:025:0092, що знаходиться за адресом Київська область, Баришівський район, с. Корніївка, вул. Пролетарська, буд. 288.

Відповідно до ч.10,11 ст.440 ЦПК України, питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Розглянувши матеріали подання суд вважає за необхідне його задовольнити виходячи з наступних міркувань.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.10.2011 у справі «Агрокомплекс проти України» зазначив, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підгрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній статті 1 Першого протоколу.

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "ОСОБА_3 проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012 констатував, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Судом встановлено, що на виконанні Баришівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області знаходиться виконавче провадження № 11420578 з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом ОСОБА_1 Київського міського нотаріального округу 16.12.2008 року за реєстровим № 6712 про звернення стягнення з ОСОБА_2 на користь АКБ «Правекс-Банк» боргу в сумі 233890,02 грн., за рахунок заставленого майна боржника, а саме, на житловий будинок (в літ А-1) загальною площею 52,60 кв.м., житловою 26,90 кв.м., та надвірних будівель та споруд: сарай (в літ Б), погріб (в літ В), сарай (в літ Г), огорожа (1-2), що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Корніївка, вул. Пролетарська, буд. 288 та земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер -:08:025:0092, що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Корніївка, вул. Пролетарська, буд. 288.

Старшим державним виконавцем Баришівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області ОСОБА_4, керуючись вимогами ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», 17.02.2009 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з примусовим виконанням виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом ОСОБА_1 Київського міського нотаріального округу 16.12.2008 року за реєстровим №6712, копії даної постанови були направлені сторонам виконавчого провадження, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

25.02.2009 року державним виконавцем була ухвалена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відповідно до якої, був накладений арешт на житловий будинок з земельною ділянкою № 288 по вул. Пролетарській в с. Корніївка Баришівського району, що належить ОСОБА_2.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 12.06.2009 року, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами була накладена заборона на його відчуження, накладена приватним нотаріусом ОСОБА_5 відповідно до іпотечного договору № 416-041/07ф від 17.12.2007 року.

Окрім того, була накладена заборона на його відчуження, накладена приватним нотаріусом ОСОБА_5 відповідно до іпотечного договору № 416-041/07ф від 17.12.2007 року.

Також арешт накладено і на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд площею 0,250 га, кадастровий номер :08:025:0092

17 жовтня 2017 року Київським окружним адміністративним судом постановлено ухвалу №810/2449/17 за заявою ОСОБА_6 про заміну стягувана у виконавчому провадженні №11420578, відповідно до якої суд замінив стягувача ПАТ «КБ «ПРАВЕКС- БАНК» на стягувача ОСОБА_6.

09.01.2018 державним виконавцем, відповідно до ст.15 Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Станом на день подачі заяви до суду, виконавче провадження № 11420578 не закінчено, боржником заборгованість не сплачена, а реалізувати нерухоме майно на яке звернуто стягнення за вищевказаним виконавчим написом не вдається можливим, оскільки було виявлено, що боржниця не провела державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що в свою чергу позбавляє державного виконавця передати дане нерухоме майно на продаж до державне підприємство «СЕТАМ».

Відповідно ч. 4 ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження», після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

До набрання чинності Законом "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок" від 05.03.2009 р. № 1066-УІ (далі - "Закон № 1066-УІ") відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування посвідчувалося Державним актом. Кожен набувач права власності незалежно від способу його набуття повинен був отримати Державний акт зареєстрований належним чином.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 не звернулась після укладення договору - купівлі продажу земельної ділянки до компетентних органів щодо отримання Державного акту на земельну ділянку.

Однак, у зв'язку з прийняттям Закону України «Про державний земельний кадастр» (зі змінами) та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державні акти на земельну ділянку вже не отримуються, а реєстрація права власності проводиться на підставі документів які підтверджують перехід права власності до відповідної особи (рішення, договір купівлі-продажу, договір дарування тощо).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 17.01.2017 року, ОСОБА_2 є власницею земельної ділянки (кадастровий номер :08:025:0092), що знаходиться за адресою: Київська область, Баришівський район, с. Корніївка, вул. Пролетарська, буд. 288, на підставі Договору купівлі-продажу від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №5313 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за реєстраційним №2577026 .

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України ( далі -ЦК України), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України (далі- ЗК України), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Отже, за змістом статті 377 ЦК України, статті 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. За ними визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності.

Таким чином, аналіз змісту норм статті 377 ЦК України, статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість їх положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені.

Саме таку позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 13 квітня 2016 року № 253цс16.

Отже, оскільки ОСОБА_7 є власницею земельної ділянки (кадастровий номер :08:025:0092), що знаходиться за адресом: Київська область, Баришівський район, с. Корніївка, вул. Пролетарська, буд. 288, на підставі Договору купівлі-продажу від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №5313 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за реєстраційним №2577026, однак не провела державну реєстрацію права власності, державна виконавча служба позбавлена можливості примусово виконати виконавчий напис вчиненого приватним нотаріусом ОСОБА_1 Київського міського нотаріального округу 16.12.2008 року за реєстровим №6712 .

Враховуючи вищенаведене, п.п.10,11 ст.440 ЦПК України, ч.4 ст.50 Закону України « Про виконавче провадження»,

У х в а л и в :

заяву головного державного виконавця Баришівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області про звернення стягнення на майно боржника , - задовольнити.

Звернути стягнення на земельну ділянку розміром 0,25 га (кадастровий номер :08:025:0092), яка належить ОСОБА_2 на підставі Договору купівлі-продажу від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №5313 та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за реєстраційним №2577026, що знаходиться за адресом: Київська область, Баришівський район, с. Корніївка, вул. Пролетарська, буд. 288.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з моменту її проголошення до Апеляційного суду Київської області через Баришівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_8