ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 листопада 2018 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/4426/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Сапон А. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/262/18

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шарапової О.Л.,

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.,

секретар: Кривопиша Я.О.

позивач: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2.

Оскаржується заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2015 року, суддя Сапон А.В., повний текст складений 15 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором в сумі 143 616.62 доларів США, що еквівалентно 3 235 835 грн. 20 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 березня 2008 року між банківською установою та відповідачкою був укладений кредитний договір на суму 65000 доларів США, зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості 08 березня 2023 року. 16 липня 2009 року між банківською установою та відповідачкою було укладено Додаткову угоду № 935/8-84-2 про внесення змін до договору кредиту № 935/8-84 від 19 березня 2008 року, відповідно до п. 1.2 якої банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 68 321.88 доларів США, зі сплатою 16 % річних, з кінцевим терміном погашення основної заборгованості 13 березня 2028 року. 05 травня 2011 року відповідачці направлявся лист з повідомленням про заборгованість за кредитним договором та пропозицією сплатити борг. Відповідач належним чином кредитних зобов»язань не виконувала, внаслідок чого станом на 24 квітня 2015 року виникла заборгованість в сумі 143 616.62 доларів США, що еквівалентно 3 235 835 грн. 20 коп., з якої 63 988.22 доларів США - заборгованість по кредиту, 60 341.28 доларів США - заборгованість по відсоткам, 4 683.02 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 14 604.11 доларів США - пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2015 року позовні вимоги задоволені та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 143 616.62 доларів США, що еквівалентно 3 235 835 грн. 20 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 вересня 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 15 червня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що кредитні кошти надавалися на споживчі цілі, тобто даний кредитний договір є споживчий, а тому, з урахуванням приписів Закону України « Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що відповідно до п. 4.5 укладеного кредитного договору був змінений строк виконання зобов»язання на 16 червня 2009 року; останній платіж на погашення заборгованості був здійснений 16 березня 2009 року; усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення; з позовом банк звернувся лише в травні 2015 року, тобто поза межами строку позовної давності. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що вона належним чином не була повідомлена про розгляд справи, це позбавило її можливості подати заперечення по справі та заявити про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 19 березня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» ( Акціонерно-комерційним банк соціального розвитку «Укрсоцбанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір на суму 65 000 дол. США, зі сплатою 13.5% річних за користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення 13 березня 2023 року.

Згідно з п. 1.1.1 укладеного кредитного договору погашення кредиту мало проводитися до 10 числа щомісяця в розмірі 361.11 дол. США.

Відповідно до п. 2.4.5 укладеного кредитного договору сплата процентів здійснюється щомісячно у валюті наданого кредиту не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним місяцем, у якому нараховані проценти.

16 липня 2009 року між банківською установою та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 19 березня 2008 року, згідно до якої перший абзац п. 1 укладеного кредитного договору викладено в новій редакції : « Кредитор надає позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в сумі 68 321.88 дол. США, зі сплатою 16% річних з 18 листопада 2008 року та з кінцевим терміном погашення суми заборгованості до 13 березня 2028 року». Згідно з п. 1.1.1 додаткової угоди до укладеного кредитного договору погашення кредиту мало проводитися до 10 числа щомісяця в розмірі 304.71 дол. США

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачка належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 143 616.62 долари США, що еквівалентно 3 235 835 грн. 20 коп., які необхідно стягнути на користь банківської установи.

Проте, з таким висновком не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідачка не була повідомлена про час і місце розгляду справи судом першої інстанції, не отримувала ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву та додані документи, що підтверджується матеріалами справи ( а. с. 31).

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що відповідачка не була належним чином повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції, а тому має право заявити про застосування наслідків спливу строку позовної давності в ході апеляційного розгляду справи.

Як вбачається з п. 4.5. укладеного кредитного договору, у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених пунктами 3.3.7 (сплата процентів), 3.3.8 (своєчасна та в належному розмірі сплата кредиту й процентів) цього договору, протягом більше, ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив та відповідно позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит в повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали у договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, останній платіж на погашення заборгованості по тілу кредиту ОСОБА_2 здійснила 16 березня 2009 року, а останній платіж по відсоткам - 11 вересня 2009 року. При цьому станом на березень 2009 року позичальник мала сплатити кредит в розмірі 4 333.32 дол. США, а сплатила 1807.53 дол. США; станом на вересень 2009 року року позичальник мала сплатила проценти в сумі 12 775.21 дол. США, а сплатила 12011.61 дол. США. За визначенням пункту 4.5. кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 90 днів, тобто 15 червня 2009 року, оскільки останній платіж на погашення кредиту позичальником був здійснений 16 березня 2009 року і на час здійснення останнього платежу заборгованість за кредитом в повному обсязі не була погашена ( сплачено 1807.53 дол. США замість 4 333.32 дол. США).

Оскільки строк виконання основного зобов'язання було змінено на 15 червня 2009 року, то саме з цього моменту в позивача виникло право на звернення до суду щодо захисту своїх порушених прав, однак банк звернувся до суду з зазначеним позовом лише 05 травня 2015 року ( а. с. 22), тобто зі спливом строку позовної давності.

У зв»язку з втратою права на стягнення тіла кредиту зі спливом строку позовної давності, банківська установа втратила право на стягнення процентів та штрафних санкцій які є похідними від суми кредиту.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2015 року - скасувати.

Публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 у відшкодування судових витрат 5 481 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 20 листопада 2018 року.

Головуючий Судді