Справа № 463/6126/16-ц
Провадження № 2/463/274/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Шеремети Г.І.

за участі секретаря с/з Козак О.В.

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5 про припинення права власності у спільному майні, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив (шляхом подачі 25.06.2018 року заяви про уточнення позовних вимог), остаточно просив припинити право власності ОСОБА_4 на 1/9 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 шляхом виплати ОСОБА_4 ринкової вартості цієї частки у розмірі 44 300,00 грн. за рахунок грошових коштів, перерахованих ОСОБА_2 на депозитний рахунок Личаківського районного суду м.Львова.

Позов мотивує тим, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 (1/9 і 2/3 частки), ОСОБА_4 (1/9 частка) та ОСОБА_5 (1/9 і 2/3 частки). У зв'язку з тим, що частка відповідача ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 є незначною та становить 1/9 частину від всієї квартири (3,5 м.кв. від загальної площі), виділити таку неможливо та спільне користуання квартирою із-за стосунків, що склались з відповідачем також неможливе, тому позивач просить позбавити відповідача на підставі ст..365 ЦК України право власності на частку в квартирі з виплатою її частки.

Позивач та його представник у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просила задоволити. Додатково пояснили, що спільне користування квартирою є неможливим, частка відповідача є незначною та неподільною. Як на підставу обґрунтованості та мотивованості позову покликались на положення висновку судової будівельно-технічної експертизи від 08.06.2017 року.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечила з підстав його необґрунтованості та безпідставності. Додатково пояснила, що зареєстрована у спірній квартирі, яка необхідна їй для проживання. Додала, що незгода з позовом не пов'язана із запропонованим розміром компенсації 44 300,00 грн. за належну їй на праві власності частку в квартирі, а з необхідністю користування квартирою, оскільки іншого житла на праві власності не має, а вимушена проживати у своєї доньки. Позивач їй створює перешкоди у користуванні квартирою: перекрив воду, газ, світло.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала.

Ухвалою судді 11.01.2017 року відкрито провадження по справі (в редакції ЦПК України до набрання чинності змінами від 03.10.2017 року.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 11.04.2017 року зупинено провадження по справі у зв'язку з призначенням судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 21.06.2017 року провадження по справі відновлено.

Ухвалою судді від 04.08.2017 року справу прийнято до свого провадження.

У зв'язку з набрання законної сили Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року та вступом в дію 15.12.2017 року нового Цивільного процесуального кодексу України, суд здійснював розгляд даної справи за правилами ЦПК України від 03.10.2017 року з призначенням справи до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 29.05.2018 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Заслухавши думку учасників справи, оглянувши матеріали справи та додані до неї письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.265 ЦПК України, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, позивачу по справі, ОСОБА_4, відповідачу по справі, та ОСОБА_5, третій особі по справі.

У відповідності до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.6) частка ОСОБА_2 становить 2/3 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 31.05.1995 року та 1/9 на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_3 від 28.03.2009 року; частка ОСОБА_5 становить 2/3 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 31.05.1995 року та 1/9 на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_4 від 28.03.2009 року; частка ОСОБА_4 становить 1/9 на підставі свідоцтва про право на спадщину НОМЕР_5 від 23.02.2009 року

Обгрунтовуючи мотивованість заявленого позову позивач ОСОБА_2 покликається на те, що частка відповідача ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_2 є незначною та становить 1/9 частину від всієї квартири (3,5 м.кв. від загальної площі), виділити таку неможливо, а тому з врахуванням неадекватної поведінки відповідача, просить припинити право відповідача на частку в квартирі.

Крім того, у зв'язку з проведеною по справі судовою будівельно-технічною експертизою, за результатами якої складено експертний висновок №0917, вважає, що таким висновком підтверджується мотивованість та обґрунтованість заявлених вимог. Згідно висновку (а.с.44-54) встановлено технічну неможливість виділити в натурі власнику 1/9 частку в квартирі АДРЕСА_2 у зв'язку з тим, що належна йому частка (1/9) загальної площі квартири не відповідає будівельним нормам і правилам для влаштування повноцінної однокімнатної квартири, а можливість прибудови і надбудови відсутня.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Згідно позиції Верховного Суду, викладеної в Постанові від 15 березня 2018 року при розгляді справи №345/2723/17 (провадження №61-5032св18), право власності співвласника на частку у спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є власником 1/9 частин спірної квартири, в якій вона зареєстрована. Іншого жилого приміщення на праві власності або користування не має.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Суд вважає, що у разі задоволення позову ОСОБА_2 буде порушено принцип рівності прав співвласників та справедливості, а правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших. Тому з врахуванням встановлених обставин справи припинення права власності ОСОБА_4 на 1/9 частин спірної квартири може завдати істотної шкоди її інтересам, оскільки іншого житла на праві власності не має і буде позбавлена "даху над головою", за запропоновану компенсацію такого житла не набуде.

У відповідності до положень ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно ч.2ст.364 ЦК України,компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Так як відповідач від отримання компенсації за належну їй частку квартири відмовилась, в задоволенні позову судом відмовлено, то суд вважає, що слід повернути позивачу ОСОБА_2, з депозитного рахунку, сплачені згідно квитанції №ПН8830 від 25 червня 2018 року, 44 300,00 грн. коштів, внесених на депозитний рахунок суду по справі №463/6126/16-ц.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат. Так як в позові відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.10,12,13,76-80,259,263,264,273,354,355 ЦПК України, ст.15,16 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В позові - відмовити.

Повернути ОСОБА_2, ІПН:НОМЕР_1, з депозитного рахунку, сплачені згідно квитанції №ПН8830 від 25 червня 2018 року, отримувач Державна казначейська служба України, код отримувача 26306742, банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ, код банку отримувача 820172, рахунок отримувача 0757, 44 300 (сорок чотири тисячі триста) грн.. 00 коп. коштів, внесених на депозитний рахунок суду по справі №463/6126/16-ц.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку в порядок та строки, передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім'я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач ОСОБА_2 - АДРЕСА_2

Відповідач ОСОБА_4 - АДРЕСА_3

Третя особа ОСОБА_5 - АДРЕСА_2

Повний текст судового рішення складено та підписано 20 грудня 2018 року.

Суддя: Шеремета Г. І.