Справа № 454/408/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

при секретарі Баран О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовною заявою розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно -,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулась в суд до ОСОБА_2 сільської ради про визнання права власності на спадкове майно з наступних підстав:

позивач повідомила про те що її дівоче прізвище ОСОБА_3

Вона народилася і проживає по даний час в с. Муроване Сокальського району Львівської області, перебуває у шлюбі з 15.07.2011 року.

У власному будинку № 12 по вул. Новій в с. Муроване з 1952 року був зареєстрований і проживав до дня смерті 30 жовтня 2006 року дядько позивача ОСОБА_4.

У згаданому помешканні ОСОБА_1 проживала з дядьком до дня його смерті, там же проживає по даний час, підтримує будинковолодіння, сплачує податки.

Наведене підтверджує особистими документами, документами про родинні відносини, про смерть дядька, довідкою сільської ради від 19.10.2017 року № 705.

Покійний дядько ОСОБА_4 був самотній, на день смерті спадкоємців першої-третьої черги не було. Його племінник ОСОБА_5 письмовою заявою відмовився від частки майна за законом, яке залишилося після померлого дядька на користь ОСОБА_1

Заповіт від імені померлого виконкомом сільської ради не посвідчувався, заборони та арешти на майно, яке належало померлому на праві приватної власності відсутнє.

Із наявних на даний час документів покійного є державний акт на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ № 072718 від 27.01.2003 року згідно якого у приватну власність ОСОБА_4 передана земельна ділянка загальною площею 3.4768 гектарів, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в тому числі ріллі 2.6579 гектарів та кормових угідь 0.8188 гектарів. В нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини позивач не зверталася, такий строк нею не пропущений, оскільки на день смерті спадкодавця вони з ним постійно проживали, про відмову від спадщини ОСОБА_1 не заявляла.

Ураховуючи наведене, позивач є єдиним спадкоємцем за законом і має право на спадкування належного спадкодавцю майна, оскільки фактично прийняла спадщину.

Із-за юридичної неосвідченості ОСОБА_1 не зверталася за свідоцтвом про право на спадщину до нотаріуса тривалий час, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом та визнання за нею права власності на спадкове майно згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ № 072718 від 27.01.2003 року з метою подальшої державної реєстрації права на спадщину в органах державної реєстрації нерухомого майна.

Заходи досудового врегулювання спору не проводилися, оскільки в даному спорі такі не мають місця, законом по даній категорії справ не визначений обовязковий досудовий порядок урегулювання спору.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити .

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради та ОСОБА_5 не прибули, однак подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, та те що позовні вимоги визнають та просять задоволити.

Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав:

Відповідно до ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельну ділянку, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Згідно п.1 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно до свідоцтва про шлюб вбачається що позивач після одруження змінила своє дошлюбне прізвище «Зінько» на теперішнє «Гарасим».

Відповідно до свідоцтва про смерть вбачається, що дядько позивача ОСОБА_4 помер 30.10.2006 року про що зроблено відповідний актовий запис №23 та видано свідоцтво серії І-СГ №069640.

Згідно до Заяви ОСОБА_5, вбачається що він відмовляється в користь ОСОБА_1 від частки свого майна.

Відповідно до Державного Акту серія IV-ЛВ №072718 вбачається, що ОСОБА_4 являється власником земельної ділянки загальною площею 3,4768 що знаходиться на території ОСОБА_2 сільської ради.

На підставі вище наведеного суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та визнати за позивачем ОСОБА_1, право власності на спадкове майно - земельну ділянку згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ № 072718 від 27 січня 2003 року, виданого померлому 30 жовтня 2006 року ОСОБА_4.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на спадкове майно - земельну ділянку згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ІУ-ЛВ № 072718 від 27 січня 2003 року, виданого померлому 30 жовтня 2006 року ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 704грн. 80коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: О. А. Веремчук