Справа № 576/2418/18
Провадження № 2/576/761/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2018 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Мазура С.А.,

за участі:

секретаря Пугач В.Л.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Глухів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона познайомилася у грудні 2004 року, а з жовтня 2005 року вона завагітніла і вони почали жити, як цивільне подружжя. 04 червня 2006 року у них народився син ОСОБА_3, якого вона записала спочатку на її прізвище та по-батькові відповідача ОСОБА_4. Пізніше, у 2007 році, вона змінила прізвище на «Ковальова», таке, як у цивільного чоловіка. Також, посилається на те, що у 2007 році, за її вказівкою було змінено прізвище сина з «Смичок» на «Ковальов». У цивільному шлюбі вона жила з відповідачем до 2014 року. Потім у ОСОБА_2 зявилася інша жінка і вони розійшлися. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, але їздить на заробітки до РФ, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вона, як законний представник, в інтересах захисту прав та інтересів її малолітнього сина, з метою похідного отримання ним аліментів на утримання від його батька, змушена звернутися до суду з даним позовом.

У судове засідання Позивач та її представник не зявились, при цьому представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач та його представник у судове засідання не зявились, але представник відповідача та відповідач надав заяву про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Крім того, 06.11.2018 представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що він є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, і цього ніколи ні за яких обставин не заперечував. З позивачем вони вели розмову про те, щоб документально оформити, що він є батьком ОСОБА_5, однак ОСОБА_1 з певних причин не бажала цього робити. Також, відповідач у відзиві зазначає, що з моменту народження сина він завжди піклувався про нього на протязі багатьох років. Перед навчальним роком у 2017 році на 1000 грн. було придбане різне шкільне приладдя. В період навчального року (2017-2018) придбано одяг для ОСОБА_4, смартфон за російські рублі, що еквівалентно 4000 грн. В цьому шкільному році (2018-2019р.р.) також було придбано шкільного приладдя на суму близько 1000 грн., різний одяг, надавались кошти для оплати шкільних обідів. Він ніколи не ухилявся від утримання свого сина, оскільки є його батьком з моменту народження, тобто з 04.06.2006 і для підтвердження цього не потрібно проводити ніякі експертизи.

Враховуючи те, що позивач позов підтримала, відповідач проти задоволення позову не заперечував, тому розгляд даної справи по суті був проведений, відповідно до статті 198 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), у підготовчому судовому засіданні за правилами частини третьої статті 200 ЦПК України.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, з свідоцтва про народження серії І-БП №199171 вбачається, що ОСОБА_3 народився 04 червня 2006 року, актовий запис № 69, де зазначено матірю дитини ОСОБА_6, а батьком дитини ОСОБА_2 (а.с.7).

З свідоцтва про зміну імені серії І-БП №001477 вбачається, що ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_6, актовий запис № 14 (а.с.5)

З свідоцтва про шлюб серії І-БП № 100680 вбачається, що ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 і прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Болбот», актовий запис № 218 (а.с.6).

Відповідно до статті 125 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (далі- ЦПК України). ОСОБА_9 про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. ОСОБА_9 про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. ОСОБА_9 про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до статті 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути предявлений матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. ОСОБА_9 про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. ОСОБА_9 про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Судом встановлено, що державна реєстрація народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, здійснена відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у частині третій статті 128 СК України приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матірю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (частина перша статті 135 СК України).

Пунктом 9 вказаної постанови визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_2 визнає себе батьком малолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, суд дійшов висновку про задоволення вимог.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору, суд враховує, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно частини першої статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь держави, відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 5 Закону України «Про судовий збір» та згідно частини першої статті 142 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір у розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 125, 126 СК України, пунктами 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», статтями 7, 8, 12, 13, 141, 142, 200, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 Валеріївни, ІНФОРМАЦІЯ_4, (зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактична адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, 41400, паспорт серія МВ № 587563 виданий Глухівським МС УДМС України в Сумській області 05.11.2015, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) до ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, (адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, 41400, паспорт серія МВ № 475345) про визнання батьківства задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, (адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, 41400, паспорт серія МВ № 475345), батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, (адреса місця реєстрації та проживання: ІНФОРМАЦІЯ_8, 41400, паспорт серія МВ № 475345) на користь держави судовий збір у сумі 352,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Глухівський міськрайонний суд Сумської області до Апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Мазур