Справа № 739/559/18
Номер провадження 2/739/242/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря Худорба Р.Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печенючівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Печенюги, вул. Центральна, буд.134.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.07.2017 року помер її чоловік ОСОБА_2. Вона належним чином прийняла спадщину свого чоловіка, до спадкової маси входить також житловий будинок по вул. Центральній, 134 в с. Печенюги, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області. У лютому 2018 року вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вказаний вище житловий будинок. З огляду на це вона змушена звернутися до суду за захистом свого права власності.

У судове засідання позивачка не зявилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та присить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача - Печенюгівської сільської ради у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву з проханням провести судовий розгляд без представника сільської ради в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне. Як встановлено, 26.07.2017 року в м.Чернігові помер ОСОБА_2 (а.с. 10).

З наявної у матеріалах справи довідки виконавчого комітету Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 03.08.2017 року вбачається, що згідно рішення виконкому сільської ради №16 від 23.04.2003 року ОСОБА_2 являється власником домоволодіння за адресою: с.Печенюги, вул. Центральна, буд.134, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області (а.с. 10).

Відповідно до технічного паспорту на житлову будівлю за адресою: Новгород-Сіверський район, с. Печенюги, вул. Центральна,134 розташований будинок літера «А-1», 1986 року забудови, веранда літера «а», веранда літера «а-1», сарай літера «Б-1», погріб літера «п/г-1», баня літера «В-1», загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 46 528 грн. 00 коп. (а.с. 12-15, 16-30). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2, останнім зареєстроване не було.

Згідно частин третьої та четвертої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Таким чином довідка виконкому Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, збудований у 1986 році, що розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Печенюги, вул. Центральна,134.

Як зясовано ОСОБА_2 був одружений з ОСОБА_1 (а.с. 11), за життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалось і взагалі все те, на що він буде мати право і що буде йому належати за законом ОСОБА_1 (а.с.8). ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_2, про що свідчить повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_3 Новгород-Сіверського районного нотаріального округу №396/01-16 від 23.02.2018 року згідно якого, за заявою ОСОБА_1 після померлого 26.07.2017 року ОСОБА_2, у приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу ОСОБА_3 заведена спадкова справа №5/2018 та видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки сільськогосподарського призначення (а.с.9). Отже, ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину свого чоловіка ОСОБА_2 в силу положень статей 1218, 1220, 1235, 1236, 1269 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та є його єдиним спадкоємцем .

Отже, після смерті ОСОБА_2 спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця ОСОБА_1 за заповітом, тобто до позивачки.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_3 позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки відсутні документи, які посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка набула право власності на житловий будинок, який належав її чоловіку ОСОБА_2, однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивачки, визнавши за нею у порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Печенюги, вул. Центральна, 134, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Печенюги, вул. Центральна, 134, суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і повязана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 16, 392, 1218, 1220, 1235,1236,1269 Цивільного кодексу України, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», статтями 76-81, 83, 200, 206, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Печенючівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: Чернігівська область, Новгород-Сіверський район, с. Печенюги, вул. Центральна, 134 (сто тридцять чотири).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Суддя: О.О.Кочура