Номер справи 223/303/18
Номер провадження2/220/581/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2018 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

при секретарі - Черняєвій С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, в особі представника, адвоката ОСОБА_2, до ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2018 року позивач, в особі представника, адвоката ОСОБА_2, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3про поділ спільного майна подружжя.

Вимоги позивача мотивовано тим, що за рішенням суду від 27.10.2015 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано. Під час спільного проживання в шлюбі подружжям набуто майно, квартиру АДРЕСА_1.

Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 26.10.2004 р. відповідач придбав вказану квартиру та згідно правовстановлюючих документів він зазначений одноосібним власником житлового будинку, проте квартира була придбана на спільні кошти подружжя під час шлюбу, а тому, на думку позивача, є спільною сумісною власністю подружжя.

Взаємної згоди щодо поділу майна придбаного за час спільного проживання з відповідачем позивач не отримувала, що змусило її звернутись до суду з даним позовом.

Враховуючи викладене, позивач просила в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_2.

В судове засідання сторони не зявилися.

Від представника позивача, адвоката ОСОБА_2, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність її довірительки. Проти заочного розгляду справи сторона позивача не заперечила.

Повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи відповідач ОСОБА_3, в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла фотокопія його заяви про можливість розгляду справи без його участі. Крім того за змістом заяви ОСОБА_4 позовні вимоги визнав повністю.

При заних обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними документами.

Обґрунтованість заявлених вимог підтверджується зібраними у справі доказами. Так, розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

Згідно копії рішення суду від 27.10.2015 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано. За рішенням - ОСОБА_1 (у шлюбі - ОСОБА_4) ОСОБА_5, 30.11.1979 р.н, та відповідач - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрували свій шлюб 23.04.1999 року, у Відділі РАГС м. Вугледар Донецької області (актовий запис № 30, свідоцтво про одруження І-НО № 042942) (а.с. 8).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачеві, на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу нерухомого майна від 26.10.2004 року, нотаріальний номер 2372 (а.с. 11-13).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить довідка від 17.04.2018 року, № 228 (а.с. 10)

Отже, фактично квартира придбана відповідачем в період перебування в зареєстрованому шлюбі з позивачем, що сторонами справи не заперечено.

Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1, згідно звіту незалежної оцінки на даний час становить 185744,00 грн.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обовязків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 60 Сімейного кодексу України, майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що сторони з 1999 року перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано 27.10.2015 року.

Інформації стосовно дітей та інших членів сімї сторонами не надано.

Згідно з вимогами ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є доведеними та не запереченими відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. ст. 60, 70 СК України, керуючись ст. ст. 4, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 158, 200, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 15.5Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою за адресою: кв. № 27, буд. № 42, вул. Трифонова, м. Вугледар Донецької області, ІПН НОМЕР_1), право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дати його постановлення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя Г.М. Яненко