ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року

м.Суми

Справа №577/1990/18

Номер провадження 22-ц/788/1624/18

Апеляційний суд Сумської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Хвостика С. Г. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання -Новікової А.С.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2018 року в складі судді Гетьмана В.В., ухваленого у м. Конотоп, повний текст якого складений 06 серпня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

Статтею 351 ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що набув чинності 15 грудня 2017 року, визначено, що судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2018 року позов задоволено і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Допущено негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Додатковим рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28 серпня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто 400 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду від 06 серпня 2018 року ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що бере участь в утриманні сина, зокрема, оплачує його харчування в дошкільному закладі та додаткові освітні послуги, а також забезпечує необхідним канцелярським приладдям. Крім того, відповідач звернув увагу на те, що має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та непрацездатну матір, тому з урахуванням вищезазначеного, а також посилаючись на незначний розмір заробітної плати, просив прийняти до уваги, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів порушує його право на достатній життєвий рівень, так як залишок доходу після утримання з нього аліментів буде меншим за розмір прожиткового мінімуму. Крім того, відповідач просив стягнути на його користь понесені ним судові витрати.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_5 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а також зауважив на ту обставину, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2016 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3. З огляду на викладене адвокат ОСОБА_5 вважає, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що на його утриманні перебуває неповнолітня дочка не відповідає дійсності. А щодо того, що на його утриманні знаходиться і непрацездатна мати, то, на думку представника позивача, відповідач з цього приводу не надав належних та допустимих доказів. Також представник позивача послався на те, що відповідач ОСОБА_1 працює та отримує дохід, який дозволяє сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі, визначеному судом першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 про задоволення його апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив із обов'язку відповідача утримувати свого малолітнього сина та визначив аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, врахувавши, при цьому, стан здоров'я платника аліментів та його працездатний вік.

Колегія суддів не може погодитись з висновком суду в частині визначення розміру аліментів, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 3).

Встановлено та відповідачем не оскаржується, що син сторін проживає разом з матір'ю - позивачкою ОСОБА_2

Відповідно до довідки про доходи відповідач працює в Конотопському міському будинку культури «Зоряний» техніком по світлу та звуку І категорії, його середня заробітна плата за квітень - травень 2018 року склала 4401,25 грн. (а.с. 64).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Конотопської міської ради від 29 травня 2018 року ОСОБА_1 зареєстрований АДРЕСА_1. За вказаною адресою також зареєстрована його мати ОСОБА_7, 1937 року народження, яка є власником житла (а.с. 63).

Із свідоцтва про народження вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є батьком іншої його дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 58).

За даними довідки Конотопського ДНЗ (ясла - садок) № 10 «Ялинка» від 01 червня 2018 року ОСОБА_6 відвідує середню групу дошкільного закладу, відповідач сплачував за харчування сина за грудень 2017 року - травень 2018 року, а також на початку навчального року він надав для навчання канцелярське приладдя на суму 200 грн. та сплатив 128 грн. за гурток хореографії (а.с. 59).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітнього сина.

Разом з тим, стягуючи з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції не врахував наявність у платника аліментів неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та в повній мірі не дослідив його матеріального стану, зокрема, в матеріалах справи відсутні дані про наявність у відповідача рухомого та нерухомого майна, грошових коштів на рахунках тощо.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів та враховуючи, що з липня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років встановлений у сумі 1559 грн., та наявність обов'язку кожного із батьків утримувати дитину, а також з огляду на те, що відповідач офіційно працевлаштований, зокрема, його середня заробітна плата за квітень - травень 2018 року склала 4401,25 грн., тому колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів є дещо завищеним.

За таких обставин, коли суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини, що мають значення для справи, тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів необхідно змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 про наявність на його утриманні непрацездатної матері ОСОБА_7 колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки з доданого до апеляційної скарги пенсійного посвідчення вбачається, що вказана особа отримує пенсію та може матеріально себе утримувати.

Крім того, не заслуговують на увагу колегії суддів посилання представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 у відзиві на апеляційну скаргу на ту обставину, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2016 року відповідача було позбавлено батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у зв'язку з чим вказана обставина не може бути врахована при зменшенні розміру аліментів, оскільки відповідно до норм ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Ураховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 352,4 грн.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідачу за рахунок держави слід компенсувати судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 528,60 грн.

З урахуванням складності справи та виконаних представниками сторін робіт, зокрема, представником позивача ОСОБА_2 адвокатом ОСОБА_5 складено відзив на апеляційну скаргу, а представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом ОСОБА_8 складено апеляційну скаргу, а також приймаючи до уваги витрачений адвокатами час на виконання відповідних робіт, та обсяг наданих послуг і виконаних робіт, значенням справи для сторін, колегія суддів вважає, що є достатнім стягнути з відповідача на користь позивача 800 грн. понесених нею витрат в суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу, а з позивача на користь відповідача слід стягнути 500 грн. понесених ним витрат в суді апеляційної інстанції на професійну правничу допомогу.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів виходить з критерію пропорційності щодо задоволених вимог та реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейський Суд з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» йдеться про те, що відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 серпня 2018 року в даній справі змінити в частині визначення розміру аліментів та розміру стягнення судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 10 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 352,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 800 грн. в рахунок компенсації судових витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Компенсувати ОСОБА_1 за рахунок держави судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 528,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: С.Г. Хвостик

Судді: Т.А. Левченко

О.Ю. Кононенко