Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2018 року

Попаснянський районний суд Луганської області

в складі:

головуючого судді Архипенко А.В.

при секретарі Іваненко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Попасна цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Попаснянської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

встановив:

В поданому позові позивачка зазначає, що квартира № АДРЕСА_1 (колишня вул.Леніна) у м.Попасна належить на праві приватної власності ОСОБА_2. ОСОБА_2 приходилась позивачці ОСОБА_1 рідною бабкою.

12 лютого 1998 року у м. Попасна Луганської області ОСОБА_2 померла.

Після її смерті квартиру фактично успадкувала мати позивачки - ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_4, яка є рідною донькою померлої ОСОБА_2 Мати позивачки, ОСОБА_3, в установлений законом строк звернулася до Попаснянської державної нотаріальної контори, де 27.07.1998 року була заведена спадкова справа № 192 (номер у спадковому реєстрі 784267).

Однак, документи на право власності мати позивачки не оформила в звязку зі станом здоровя та померла 21 березня 2001 року.

Померла ОСОБА_2 була рідною бабою позивачки, але, на час смерті була жива її дочка, матір позивачки, ОСОБА_3 яка і є спадкоємицею першої черги відповідно до ч. 1 cт. 529 ЦК УРСР. і яка фактично прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав.

За таких обставин в поданому позові позивачка просить встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 12 лютого 1998 року, а саме: квартири № АДРЕСА_2 та визнати за нею, ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21 березня 2001 року, на квартиру № АДРЕСА_2.

До початку судового розгляду позивачка надала до суду письмову заяву, згідно якої підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просила розглянути без її участі.

Представник відповідача виконавчого комітету Попаснянської міської ради у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій проти заявлених вимог ОСОБА_1 не заперечував, справу просив розглянути без його участі.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав.

У відповідності із положеннями статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, згідно ст.10п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Предметом даного позову є вирішення питання про набуття права власності особою в порядку спадкування з врахуванням особливостей обставин справи, стосовн того, що спадкодавці - родичи позивачки не оформлювали свої права права документально.

Дані питання регулюються нормами цивільного законодавства України та положеннями судової практики, яка визначена з приводу таких питань.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК України якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Враховуючи вищезазначені положення і те, що спірні правовідносини виникли до набуття ЦК України чинності, та строк на прийняття спадщини закінчився до 1 січня 2004 року, при розгляді питання щодо успадкування майна ОСОБА_2, яка померла 12 лютого 1998 року та ОСОБА_3 , яка померла 21.03.2001 року необхідно керуватись положеннями Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. За відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, якщо всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і збоку матері (друга черга) (ст.ст.529, 530 ЦК 1963 р.).

Частина 1 ст. 548 ЦК УРСР 1963 р. встановлює, правило - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою, або застереженням.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР 1963 р., який був чинний на момент відкриття спадщини внаслідок смерті спадкодавця, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, за ст. 549 ЦК УРСР 1963р., як рівнозначні в юридичному розумінні розглядалися два способи прийняття спадщини:

●фактичний вступ в управління або володіння спадковим майном;

●подання нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини.

При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.

Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., допускається фактичний вступ у володіння нею.

Відтак, з огляду на зазначену правову норму для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а саме вчинив певні передбачені законом дії, які свідчать про його волевиявлення на прийняття спадщини.

Квартира № АДРЕСА_1 (колишня вул.Леніна) у м.Попасна належить на праві приватної власності ОСОБА_2, це підтверджується свідоцтвом на право власності на житло від 20.11.1995 року (а.с.24).

12 лютого 1998 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.18).

ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) ОСОБА_4 є рідною донькою померлої ОСОБА_2, про що свідчать наступні документи: свідоцтво про народження ОСОБА_5 (а.с.19), свідоцтво про одруження , в результаті чого ОСОБА_5 взяла прізвище «Махно» (а.с.12) та свідоцтва про одруження (а.с.20), де прізвище «Махно» змінено на «Федулову» .

ОСОБА_3, в установлений законом строк звернулася до Попаснянської державної нотаріальної контори, де 27.07.1998 року була заведена спадкова справа № 192, номер у спадковому реєстрі 784267(а.с.25).

Згідно з копією свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла 21 березня 2001 року (а.с.17).

ОСОБА_3 приходиться ОСОБА_1 матірю, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки (а.с.9), витягом з ДРАЦСГ щодо підтвердження дошлюбного прізвища, який підтверджує, що прізвище позивачки при народженні було «Махно», а після реєстрації шлюбу стало «Чорногруд» (а.с.8).

Як вже зазначалось, мати позивачки, ОСОБА_3, в установлений законом строк звернулася до Попаснянської державної нотаріальної контори, де 27.07.1998 року була заведена спадкова справа № 192 (номер у спадковому реєстрі 784267). Таким чином, є правові підстави вважати, що мати позивачки за життя прийняла спадщину та фактично була власницею спадкової квартири.

Мати позивачки, ОСОБА_3 померла 21 березня 2001 року (Свідоцтво про смерть серії ІІ-РУ № 705572), а тому спадщина у вигляді квартири № 28, що знаходиться за адресою: Луганська обл., м. Попасна, вул. Миру будинок 157 відкрилась у 2001 році, тому спадкування має здійснюватись на підставі ЦК УРСР 1963 року, оскільки на момент смерті останнього діяв саме цей закон.

Щодо оформлення спадщини, яка складається з квартири № 28, яка розташована за адресою: Луганська обл., м. Попасна, вул. Миру будинок 157 позивачка не зверталася, бо правомірно вважала, що прийняла спадщину, тому що з 2001 року вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і по теперішній час мешкає в цій квартирі, користується комунальними послугами, утримує її в належному стані.

Як вже зазначалось, відповідно до ст.. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (Відповідно до ст..549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року).

Зважаючи не те, що позивачка в силу ст.529 ЦК УРСР була спадкоємицею майна першої черги за законом після смерті її матері, ОСОБА_3, вона прийняли спадщину після смерті матері, фактично вступивши в управління та володіння майном а тому набула право власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21 березня 2001 року, що грунтується на законі, який діяв на час виникнення у позивачки права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, наданими документами з боку позивачки доведено, що померла ОСОБА_2 була рідною бабусею ОСОБА_1, але, на час смерті була жива її дочка, матір позивачки, ОСОБА_3 яка і є спадкоємицею першої черги відповідно до ч. 1 cт. 529 ЦК УРСР. і яка фактично прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав.

А так, враховуючи, що в межах даного позову, доведено, що є всі відповідні документи, які підтверджують той факт, що померла ОСОБА_3 прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2, померлої 12 лютого 1988 року, а саме: квартиру № АДРЕСА_3, яка входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_3- матері позивачки і може бути успадкована її донькою (позивачкою), що є підставою для визнання за позивачкою права власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_3 і в звязку із чим поданий позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 529, 530,548, 549 ЦК УРСР, положеньПостанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7,

керуючись ст. 12,81,258-259,263-265,352,354-355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 Вікторівни до Попаснянської міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої 12 лютого 1988 року, а саме: квартири № АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 21 березня 2001 року, на квартиру № АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене до апеляційної інстанції протягом 30 днів з моменту його проголошення або з моменту складання (або вручення учасникам справи) повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Попаснянський районний суд .

Повний текст рішення виготовлено 04.04.2018р.

Суддя А.В. Архипенко