Справа № 633/362/17
Номер провадження 2/633/25/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2018 року Печенізький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Тимченко А.М.,

за участю секретаря судового засідання Меденець Т.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги, Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Печенізького району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 сільської ради Печенізького району Харківської області, в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,00 га, кадастровий номер :03:001:0087, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_3 сільської ради Печенізького району Харківської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 769902, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 22.04.2007 року.

В обґрунтування позову посилався на те, що 22.04.2007 року померла його мати ОСОБА_4. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 3,00 га, кадастровий номер :03:001:0087, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території ОСОБА_3 сільської ради Печенізького району Харківської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 769902, виданого на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 389 від 23.12.2002 року (далі за текстом, спірна земельна ділянка). Стверджував, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері. Інших спадкоємців першої черги не має. Крім того, зазначав, що згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцею на час відкриття спадщини. Також зазначав, що на теперішній час у нього виникла необхідність оформити спадкові права належним чином, однак, відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє його такої можливості, у звязку з чим він вимушений був звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримала повністю та просила задовольнити позов. Стверджувала, що за життя ОСОБА_4 заповіт не склала, тому єдиним спадкоємцям за законом є позивач, як син померлої, відповідно до статті 1261 Цивільного кодексу України. Зазначала, що після смерті матері позивач не звернувся до нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, оскільки прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Заяву про відмову від спадщини позивач не подавав. На теперішній час ОСОБА_2 звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив йому у відичі такого з огляду на відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно, у звязку з чим, позивач позбавлений можливості оформити спадкові права належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 сільська рада Печенізького району Харківської області в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином (а.с. 15), надала суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечувала (а.с. 14).

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю від 30 грудня 2002 року серії Р2 № 769902, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за номером 517, земельна ділянка площею 3,00 га, кадастровий номер :03:001:0087, розташована на території ОСОБА_3 сільської ради, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження Печенізької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 389 від 23 грудня 2002 року була передана у приватну власність ОСОБА_4 (а.с. 8, 25).

ОСОБА_4 померла 22 квітня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 113255, виданим ОСОБА_3 сільською радою Печенізького району Харківської області 24 квітня 2007 року, актовий запис № 20 (а.с. 7, 34).

Згідно із довідкою № 173 від 16 лютого 2017 року, виданою виконкомом ОСОБА_3 сільської ради Печенізького району Харківської області, згідно погосподарської книги ОСОБА_3 сільської ради ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 22.04.2007 року, дійсно була зареєстрована та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (бувша Дзержинського), будинок 26, Печенізького району Харківської області з 07.06.1980 року до моменту смерті. На момент смерті разом з нею був зареєстрований: син ОСОБА_2 з 01.08.2000 року по теперішній час (а.с. 10).

Крім того, відповідно до інформації наданої ОСОБА_3 сільською радою Печенізького району Харківської області в листі № 298 від 29 грудня 2017 року, згідно погосподарської книги ОСОБА_3 сільської ради за №№ 10 за 2006-2010 роки та згідно паспортної книги ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 з 01.08.2000 року по теперішній час; разом з тим згідно погосподарської книги ОСОБА_3 сільської ради за № 10 за 2006-2010 роки та згідно паспортної книги була зареєстрована його мати гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5,з 26.06.1979 року до моменту смерті (а.с. 50).

Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-ВЛ № 383724 від 29 жовтня 1983 року - «Меренцов Александр Николаевич» (зазначено мовою оригіналу документа) народився 10 жовтня 1983 року, його батьками є «Меренцов Николай Максимов» та «Кучерявенко Надежа Антоновна», про що було зроблено актовий запис за № 21 (а.с. 9).

16 травня 2018 року в.о. завідувача Печенізької державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_5 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно ОСОБА_4, померлої 22.04.2007 року, а саме Акт на право приватної власності на землю серії Р2 № 769902 виданий 30.12.2002 року (а.с. 87).

Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

За інформацією, наданою приватним нотаріусом Печенізького районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 у листі № 708/01-16 від 14.11.2017 року (а.с. 26), в.о. завідувача Печенізькою державною нотаріальною конторою Харківської області в листі 260/01-90 від 25.11.2017 року (а.с. 32) , Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 49843355 від 13.11.2017 року та № 50026412 від 25.11.2017 року, Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 49843406 від 13.11.2017 року, Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 9528406 від 04.05.2007 року, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 9528481 від 04.05.2007 року, заповіт ОСОБА_4 за життя не склала (а.с.27-28, 35-36), після смерті ОСОБА_4, померлої 22.04.2007 року в термін передбачений ст. 1270 ЦК України (шістьмісяців), з заявою про відмову від спадщини в нотаріальну контору звернувся спадкоємиць 04.05.2007 року ОСОБА_7 син померлої, на користь ОСОБА_2. Спадкова справа заводилась за № 51/2007. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

У звязку з вищезазначеним, відповідно до статтей 1223, 1261 Цивільного кодексу України ОСОБА_2 отримав право на спадщину за законом, як син спадкодавиці, тобто як спадкоємець першої черги.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину фактично, оскільки постійно проживав разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Спірна земельна ділянка належить спадкодавиці на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю від 30 грудня 2002 року серії Р2 № 769902 (а.с. 25).

Зі змісту листів Відділу у Печенізькому районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області № 93/118-17 від 16.06.2017 року про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та № 9-20-0.23,27-295/118-17 від 22.11.2017 року, вбачається, що земельна ділянка площею 3,00 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Печенізького району Харківської області, належали ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 769902 від 3012.2002 року (а.с. 11, 24).

На теперішній час речові права на спірну земельну ділянку ніким не оспорені та не перебувають в процесі переоформлення.

Разом з тим, Відділ у Печенізькому районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області позбавлений можливості видати дублікат вищезазначеного державного акту про право приватної власності на землю у звязку з його втратою, оскільки з 23 серпня 2013 року втратила чинність Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 4 травня 1999 року.

Спадкоємець, позивач по справі, прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4, тому спірна земельна ділянка згідно з частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що належить йому з часу відкриття спадщини. Судом не встановлено інших осіб, які б відповідно до статті 1241 Цивільного кодексу України мали право на обовязкову частку у спадщині, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4

Неможливість отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позбавляє позивача можливості належним чином оформити спадкове право на спірну земельну ділянку та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу.

За таких обставин, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 10, 11,12, 13, 141, 258-259, 263-265, 273, 282, 288-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 сільської ради Печенізького району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом,- задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на земельну ділянку площею 3,00 га, кадастровий номер :03:001:0087, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_3 сільської ради Печенізького району Харківської області, яка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 769902, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 22.04.2007 року

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного його тексту. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду або з інших поважних причин.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текс рішення суду складений 23.05.2018 року.

Суддя: А.М. Тимченко