Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний номер 332/3805/17 Головуючий у 1-й інстанції Федоренко О.І.
Номер провадження 22-ц/778/1322/18 Суддя-доповідач ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2017 року у справі за поданням Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м. Запоріжжя в інтересах недієздатної ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5, про призначення опікуна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2017 року Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м. Запоріжжя, який діяв в інтересах недієздатної ОСОБА_4, заінтересована особа: ОСОБА_5, звернувся до суду з поданням про призначення опікуна.

В обґрунтування подання зазначив, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.03.2017 року ОСОБА_4 визнана недієздатною.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2017 року над недієздатною ОСОБА_4, призначено опікуна, сина ОСОБА_3

Донька ОСОБА_5 просила призначити її другим опікуном над недієздатною матірю ОСОБА_4, оскільки це надасть їй можливість більше часу знаходитись з матірю, піклуватися про неї.

На підставі викладеного, заявник просив суд призначити другим опікуном над недієздатною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, її дочку ОСОБА_5

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2017 року подання задоволено, призначено другим опікуном над недієздатною ОСОБА_4, 19.03.1929.р.н., її дочку ОСОБА_5.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовної заяви Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м. Запоріжжя в інтересах недієздатної ОСОБА_4, заінтересована особа: ОСОБА_5, про призначення опікуна відмовити.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що свої обовязки опікуна він виконує в повному обсязі, піклується про матір, лікує її, вона знаходиться під його наглядом, а поведінка ОСОБА_5 суперечить інтересам недієздатної ОСОБА_4, оскільки вона намагається позбавити недієздатну матір єдиного житла.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи подання Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району м. Запоріжжя в інтересах недієздатної ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що підстав, які б перешкоджали призначенню ОСОБА_5 другим опікуном за недієздатною матірю, передбачених ст.ст. 63, 64 ЦК України, судом не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.

Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обовязків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила).

Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

У відповідності до приписів ст. 67 ЦК України та Розділу 4 Правил, опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного.

Статтею 56 ЦК України встановлено, що органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад.

Права та обов'язки органів, на які покладено здійснення опіки та піклування, щодо забезпечення прав та інтересів фізичних осіб, які потребують опіки та піклування, встановлюються законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14.03.2017 року ОСОБА_4, визнана недієздатною, тому що в ході проведення судово-психіатричної експертизи у неї виявлено грубе зниження інтелектуально-мнестичних функцій, неуважність уваги, безпорадність, втрату навичок, придбаних на протязі всього життя, ступінь наявних порушень, позбавляє її розуміти значення своїх дій і керувати ними (а.с. 4-5).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25.04.2017 року над недієздатною ОСОБА_4, призначено опікуна, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).

07.12.2017 року до органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району надійшла заява від ОСОБА_5, щодо можливості призначення її другим опікуном над недієздатною матірю ОСОБА_4, вважає, що будучи опікуном у неї буде більше часу знаходитися з матірю, піклуватися про неї. Також ОСОБА_5 заявила, що з того часу, як матір визнана недієздатною, опікун ОСОБА_3 постійно здійснює їй перешкоди, змінив замки в будинку, де живе матір, ігнорує дзвінки та прохання побачитись з матірю, у звязку з чим вона не має можливості постійно її відвідувати, допомагати (а.с. 3).

Згідно із ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Так, згідно матеріалів справи, відповідно до Протоколу № 10 від 14.12.2017 року, на засіданні ради опіки та піклування були розглянуті документи, надані ОСОБА_5 щодо можливості призначення її опікуном над недієздатною матірю ОСОБА_4, та останній прийшов до висновку про доцільність призначення ОСОБА_5 другим опікуном недієздатної ОСОБА_4 ( а.с. 7).

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 другим опікуном над недієздатною матір'ю ОСОБА_4, обґрунтовано виходив із того, що відсутні перешкоди для призначення ОСОБА_5 опікуном, оскільки остання має контакт із матір'ю, матеріально та житлом забезпечена, характеризується позитивно, за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна. При цьому, суд першої інстанції врахував інтереси самого підопічного та опікунів, їх стан здоров'я, наявність у останніх родинних відносин з підопічним.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосувавши норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, і дійшов обґрунтованого висновку про те, що недієздатна особа таким чином отримає належну опіку та найкращий догляд з боку опікунів, які матимуть змогу розподілити між собою обов'язки щодо догляду ОСОБА_4

Доводи ОСОБА_3 в апеляційній скарзі про те, що призначення другим опікуном його сестри ОСОБА_5 суперечать інтересам недієздатної ОСОБА_4 не підтверджені належними доказами.

Так, в апеляційній скарзі заявник зазначає, що заінтересована особа ОСОБА_5 приховала факт того, що в Заводському районному суді м. Запоріжжя слухається справа за його позовом в інтересах недієздатної ОСОБА_4 до ОСОБА_6, яка є донькою ОСОБА_5, про визнання договору дарування недійсним та повернення власності недієздатної ОСОБА_4 Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_4 передала у власність ОСОБА_6 житловий будинок № 129, що знаходиться за адресою вулиця Зразкова в м. Запоріжжі. Оскільки, в даній справі ОСОБА_5 була свідком та діє на стороні доньки, а не на стороні недієздатної матері, тому її поведінка та інтереси суперечать інтересам ОСОБА_4, яка потребує опіки.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що договір дарування житлового будинку, який є предметом розгляду в Запорізькому районному суду м. Запоріжжя був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ще до визнання її недієздатною.

Думка скаржника про майбутнє зловживання ОСОБА_5 правами опікуна є його суб'єктивним припущенням, та не підтверджено беззаперечними доказами.

Між тим, під час засідання ради опіки та піклування 14 грудня 2017 року, розглядаючи питання про встановлення опіки та призначення другого опікуна над недієздатною ОСОБА_4, орган опіки та піклування враховував пояснення в заяві ОСОБА_5, про те, що ОСОБА_3 з часу призначення його опікуном над недієздатною матірю, змінив замки в будинку, де живе матір, ігнорує її дзвінки та прохання побачитись з матірю, вона не має можливості постійно її відвідувати, допомагати, передавати їй продукти харчування та речі, які потребує матір.

Тобто, саме з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів ОСОБА_4, яка за станом здоровя не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обовязки, відповідно до вимог ст. 55 ЦК України, орган опіки та піклування вирішив звернутись з поданням про призначення другого опікуна над недієздатною ОСОБА_4

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними, як такі, що ґрунтуються на субєктивних висновках, які не відповідають встановленим по справі обставинам.

Виходячи з наведеного, рішення суду відповідає матеріалам справи та закону. Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують і не спростовують висновки суду першої інстанції щодо визначення, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м.Запоріжжя від 26 грудня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21.05.2018 року.

Головуючий

Судді: