У Х В А Л А

15 травня 2018 року

м. Київ

Справа № 2-3244/09

Провадження № 14-191 звц 18

Суддя Великої Палати Верховного Суду Гудима Д. А. перевірив клопотання ОСОБА_3 (далі також - заявник) на відповідність вимогам статті 426 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України та

в с т а н о в и в :

13 квітня 2018 року заявник звернулася до Верховного Суду з клопотанням, в якому просила розглянути та задовольнити в повному обсязі її позов про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я; провести перерахунок обов'язкових до сплати сум втраченого заробітку, вартості санаторно-курортного лікування та витрат на додаткове харчування.

Клопотання мотивоване рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Літвінюк проти України» («Litvinyuk v. Ukraine») від 1 лютого 2007 року (заява № 9724/03) та від 1 березня 2018 року (заява № 55109/08).

10 травня 2018 року вказане клопотання надійшло з Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду до Великої Палати цього суду.

1 лютого 2007 року ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Літвінюк проти України» (заява № 9724/03), в якому встановив, що тривалість провадження у справі заявника була надмірною, а предмет спору вимагав швидкого вирішення. З огляду на це ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Оскільки після ухвалення цього рішення розгляд справи заявника у національних судах продовжувався, вона вдруге звернулася до ЄСПЛ (заява № 55109/08), за результатами розгляду якої 1 березня 2018 року ЄСПЛ ухвалив нове рішення. У ньому він вказав, що тривалість провадження у справі заявника сумарно склала 4 роки та 8 місяців у трьох інстанціях, була надмірною та не відповідала вимозі розумного строку, а заявник не мала ефективного засобу юридичного захисту від такої надмірної тривалості. ЄСПЛ констатував, що мало місце порушення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 423 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 3 жовтня 2017 року підставою для перегляду судових рішень у зв'язку з виключними обставинами є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні даної справи судом.

Отже, перегляд судових справ за заявою про виникнення виключних обставин на підставі пункту 2 частини третьої статті 423 ЦПК України можливий у випадку встановлення ЄСПЛ такого порушення Україною гарантованих Конвенцією прав, яке призвело до постановлення у конкретній справі на національному рівні судового рішення, що суперечить Конвенції або протоколам до неї.

Згідно зі статтею 426 ЦПК України заяви про перегляд судових рішень за виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього кодексу щодо оформлення заяв до суду першої інстанції. У такій заяві зазначаються: 1) найменування суду, якому вона адресується; 2) ім'я (найменування) особи, яка подає заяву, місце її проживання чи місцезнаходження; 3) інші учасники справи; 4) дата ухвалення і зміст судового рішення, про перегляд якого подано заяву; 5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

До заяви про перегляд судових рішень суду за виключними обставинами додаються: 1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи; 2) документ про сплату судового збору; 3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 4) документ, що підтверджує повноваження представника особи, яка подає заяву, - якщо заява підписана таким представником; 5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 423 цього Кодексу; 6) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

Клопотання заявника за формою і змістом не відповідає вимогам статті 426 ЦПК України.

За змістом статей 423-429 ЦПК України перегляд судових рішень за виключними обставинами, зокрема з підстави, визначеної пунктом 2 частини третьої статті 423 цього кодексу, здійснюється на підставі заяви про такий перегляд, а не клопотань. Натомість, заявник подала відповідну заяву, оформлену як клопотання, в якому просить «знайти можливість розглянути … позов про відшкодування шкоди у результаті ушкодження здоров'я»; «силами України провести перерахунок обов'язкових по праву … виплат: втраченого заробітку, санаторно-курортного лікування, додаткового харчування»; «позов задовольнити у повному обсязі з моменту заподіяння шкоди … здоров'ю, тобто з 24.07.1995 р.».

Вказавши лише назву проїзду, номер дому, індекс, зарубіжний номер телефону та приватну електронну адресу, заявник не зазначила повне місце її проживання чи місцезнаходження. Крім того, не вказала найменування інших учасників справи, їх місце проживання чи місцезнаходження. А ці дані необхідні для належного повідомлення всіх учасників справи про перегляд у ній судових рішень, якщо Велика Палата Верховного Суду відкриє провадження про такий перегляд за виключними обставинами.

Відповідно до кількості учасників у справі потрібно також додати необхідну кількість копій заяви про перегляд судових рішеньз додатками для скерування таким учасникам. Цей процесуальний обов'язок заявника слідує з положень пункту 1 частини третьої статті 426 та частини четвертої статті 427 ЦПК України.

У клопотанні не вказані конкретні ухвалені судами на національному рівні рішення (зокрема, дати їх ухвалення та стислий зміст), які заявник хоче переглянути у зв'язку з постановленням ЄСПЛ 1 березня 2018 року рішення у справі «Літвінюк проти України» (заява № 55109/08) і перегляд яких на підставі пункту 2 частини третьої статті 423 ЦПК України належить до компетенції Великої Палати Верховного Суду.

Прохання про такий перегляд у клопотанні заявника відсутнє, хоча до нього додаються копії ухвали Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим від 10 листопада 2009 року про залишення позову без розгляду, ухвали Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 27 січня 2010 року про залишення без змін вказаної ухвали Сімферопольського районного суду Автономної Республіки Крим, а також ухвали Верховного Суду України від 5 жовтня 2011 року, якою зазначені ухвали судів першої й апеляційної інстанцій залишені без змін.

Відтак, заявник повинна конкретизувати предмет перегляду відповідно до встановлених ЄСПЛ порушень Україною міжнародних зобов'язань саме при вирішенні її справи на національному рівні.

Виключні обставини, що могли би слугувати підставою для перегляду судових рішень, ухвалених національними судами, дату відкриття або встановлення цих обставин заявник не обґрунтувала.

Крім того, не долучила до клопотання копію повного тексту рішення ЄСПЛ від 1 березня 2018 року, ухваленого за заявою № 55109/08. Стислий виклад цього рішення, наданий заявником як додаток до клопотання, не свідчить про виконання обов'язку, передбаченого пунктом 3 частини третьої статті 426 ЦПК України.

У відповідності до пункту 5 частини третьої статті 426 ЦПК України особа, яка звертається із заявою про перегляд судових рішень у зв'язку із виключними обставинами та у розпорядженні якої відсутня копія рішення ЄСПЛ, подає клопотання про витребування копії цього рішення в органу, відповідального за координацію виконання рішень ЄСПЛ, тобто у Міністерства юстиції України. Втім, таке клопотання заявник до суду не подавала.

У відповідності до частини третьої статті 427 ЦПК України до заяви про перегляд судового рішення, зокрема за виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 426цього кодексу, застосовуються положення його статті 185.

З огляду на наведене заява про перегляд судових рішень, оформлена заявником як клопотання і подана 13 квітня 2018 року, залишається без руху на підставі статті 185 та частини третьої статті 427 ЦПК України як така, що не відповідає вимогам статті 426 ЦПК України.

Для усунення наведених вище недоліків заявнику надається десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали, що у відповідності до частини другої статті 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» обчислюється з дня розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідного повідомлення.

За змістом частини третьої статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усуне вказані у цій ухвалі недоліки протягом встановленого у ній строку, заява про перегляд судових рішень буде повернута.

Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України право користуватися правничою допомогою мають учасники справи.

Заявник може скористатись правничою допомогою, зокрема, для роз'яснення виявлених недоліків заяви, оформленої як клопотання, а також для з'ясування змісту рішення ЄСПЛ у справі «Літвінюк проти України» від 1 березня 2018 року і заходів, які з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права можуть бути вжиті для його виконання в Україні.

Стаття 1312 Конституції України передбачає, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, і виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді.

Тому з урахуванням змісту підпункту 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України у разі звернення заявника за професійною правничою допомогою таку допомогу, зокрема з представлення інтересів заявника у Великій Палаті Верховного Суду, може надавати лише адвокат.

Керуючись статтями 185, 423, 424, 426, 427 ЦПК України, частиною другою статті 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

у х в а л и в :

1. Заяву ОСОБА_3, подану у формі клопотання 13 квітня 2018 року, залишити без руху.

2. Встановити 10-денний строк для усунення недоліків вказаної заяви з дня отримання цієї ухвали.

3. Повідомити ОСОБА_3 про постановлення цієї ухвали шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-порталі судової влади з посиланням на веб-адресу ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також листом, відправленим на електронну адресу, вказану у наданих ОСОБА_3 документах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя

Великої Палати Верховного Суду Д. А. Гудима