Справа № 297/2400/16-ц
06 грудня 2018 року м. Берегове
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого Гал Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Берегівської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстраційного обліку,
ОСОБА_1, третя особа без самостійних вимог виконавчий комітет Берегівської міської ради, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та зняття її з реєстраційного обліку.
Позов мотивований тим, що вказана квартира належить позивачу ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської нотаріальної контори Мирончук О.В. за реєстровим номером 2-7928 та зареєстрованого Берегівським районним нотаріальним бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності у реєстровій книзі № 36 за реєстровим номером № 4571.
Далі, 06.03.2008 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано. Після розірвання шлюбу, а саме станом на 17.03.2016 року у вказаній вище квартирі зареєстровано троє осіб: власник квартири - позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 та їх спільний син ОСОБА_1. Однак, після розірвання шлюбу відповідачка фактично не проживає у квартирі та навіть не з'являється у ній, що означає про її втрату права на користування квартирою, оскільки остання відсутня за місцем реєстрації без поважних причин понад один рік. У зв'язку з наведеним у нього, позивача, виникають проблеми зі сплатою комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються і на відповідачку, що призводить до порушень його прав.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.
Ухвалою Берегівського районного суду від 12.10.2016 року провадження у справі було відкрито, а справу призначено до розгляду (а.с. 15).
Далі, ухвалою Берегівського районного суду від 23.11.2016 року було задоволено клопотання представника відповідачки за договором - адвоката ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі до вирішення справи № 297/2617/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 42).
В подальшому, ухвалою Берегівського районного суду від 16.03.2017 року провадження у справі було відновлено, у зв'язку з прийняттям рішення у справі № 297/2617/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна (а.с. 54).
Так, позивачем у вищезазначеній справі оскаржено заочне рішення Берегівського районного суду від 28.11.2016 року, а також ухвала суду від 29.12.2016 року за результатами перегляду заочного рішення, до апеляційного суду Закарпатської області, тому ухвалою суду від 17.03.2017 року зупинено провадження у справі до вирішення справи № 297/2617/16-ц (а.с. 56-57).
04 травня 2017 року апеляційним судом Закарпатської області було прийнято рішення по цивільній справі № 297/2617/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна, відповідно до якого апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено та прийнято нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на частину нерухомого майна відмовлено; заочне рішення Берегівського районного суду від 28 листопада 2016 року скасовано (а.с. 65-70).
Отже, на підставі вищезазначеного ухвалою Берегівського районного суду від 07.11.2018 року провадження у справі було відновлено, а справу призначено до розгляду по суті (а.с. 71).
Позивач ОСОБА_1 та його представник за ордером - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, представником була подана заява згідно якої просив провести розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі (а.с. 84).
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судове засідання також не з'явились, про місце, дату і час розгляду справи були повідомлені (а.с. 80, 82).
Представник третьої особи без самостійних вимог виконавчого комітету Берегівської міської ради в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив розглянути справу за наявними у матеріалах справи документами (а.с. 19).
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.
Згідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно договору купівлі-продажу від 29.12.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Берегівської нотаріальної контори Мирончук О.В. за реєстровим номером 2-7928 квартира за АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1 (а.с. 4).
Про вказане також свідчить реєстрація Берегівським районним нотаріальним бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі № 36 за реєстровим номером 4571 (а.с. 5).
Згідно довідки № 261 від 17.03.2016 року, виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Берегівської міської ради ради у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані наступні громадяни: власник квартири - позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_1 (а.с. 6).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 06.03.2008 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 06.03.2008 року, про що складено актовий запис за № 31 (а.с. 10).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.
Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Частиною 2 ст. 406 ЦК України передбачено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання, а саме за адресою АДРЕСА_1, з часу розірвання шлюбу, з березня 2008 року не проживає.
Вказане відповідачкою не заперечується, нічим спростовано не було.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, рішенням апеляційного суду від 04.05.2017 року було встановлено, що єдиним власником квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1, тому його вимоги, із урахуванням вищевказаних норм, про визнання відповідачки такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням є обгрунтованим.
Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, та добровільно не знялася із реєстрації місця проживання, чим порушує права власника, тому позов є підставним і підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 321, 391, 405, 406 ЦК України,ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 та зобов'язати виконавчий комітет Берегівської міської ради зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2 в житловому приміщенні, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Берегівський районний суд.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Гал Л. Л.