Справа № 219/4330/18
Провадження № 2/219/1723/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2018 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Брагіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна -
позивач ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1), згідно якого просить визнати 1/2 частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2; розділити спільне майно між подружжям наступним чином: 1/2 частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41 залишити у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, виділивши у власність ОСОБА_1 1/4 частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41, виділивши у власність ОСОБА_2 1/4 частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41; визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/4 частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41; визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на 1/4 частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41;
В обґрунтування позову вказує, що 10 листопада 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 В період шлюбу з відповідачем, а саме 08.07.2005 року ними сумісно за спільні кошти родини було придбано ? частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41, на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.04.2016 року, яке набуло законної чинності 07.06.2016 року, шлюб між позивачем та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу вони мають одну спільну дитину сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Згідно довідки № 308 про склад родини, що видана головою квартального комітету № 35 місто Бахмут: позивач, відповідач та їх син зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. В силу положень СК України ? частка жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41, яка була придбана подружжям у шлюбі, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Позивач претендує на половину спірного майна 1/4 частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Бахмут (колишнє місто Артемівськ) по вулиці Леваневського, номер 41. У зв'язку з тим, що вони не досягли угоди про добровільний поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, позивач змушена захищати свої права та інтереси в судовому порядку.
Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2018 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання на 28.05.2018 року. Ухвалою суду від 22.06.2018 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.
Позивач та її представник ОСОБА_5, діюча на підставі договору про надання юридичних послуг, в судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Крім того, від них до суду надійшла заява, згідно якої вони просили справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити, не заперечували проти постановлення заочного рішення (а.с.43).
Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
З урахуванням ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Стаття 3 ЦПК України надає кожній особі право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, підставою для захисту прав в судовому порядку є їх порушення, оспорювання чи невизнання іншими особами.
Стаття 11 ЦПК України вказує, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 уклали шлюб, який зареєстрований 10 листопада 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського управління юстиції, актовий запис № 508. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2016 року шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, був розірваний (а.с.6).
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НО № 338875, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 333 (а.с.7).
Як вбачається з договору купівлі продажу жилого будинку від 08 липня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрованого в реєстрі за № 6331, ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_2 придбав ? частку жилого будинку з усіма спорудами і забудовами, що розташований в місті Артемівську по вулиці Леваневського, номер 41, на земельній ділянці Артемівської міської ради, розміром 750 кв.м., наданій в користування для обслуговування жилого будинку і господарських забудов. На земельній ділянці знаходяться: один жилий будинок, шлакоблочний, обкладений цеглою, жилою площею 82,14 кв.м., загальною корисною 123, 44 кв.м., позначений на плані літерою А1А, 1аа1, літня кухня Б, льох В, сарай Г, сарай Д, убиральня Е, гараж Ж, огорожа № 1-4, водопровід № 5 (а.с.8).
Згідно довідки № 308 про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні, що видана головою квартального комітету № 35 місто Бахмут, в будинку за адресою: вулиця Леваневського, 41, м. Бахмут Донецька область зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2 чоловік, ОСОБА_4 син (а.с.17).
Згідно з ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами ст. ст. 69-72 СК України. Відповідно п. 23 зазначеної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.
Суб'єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Згідно з ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вона посилалася як на підстави своїх вимог.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1, а тому визнає спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ? частку жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в м. Бахмут Донецької області по вул.Леваневського, 41; визнає за позивачем право власності на 1/4 частку вказаного жилого будинку в порядку розподілу спільного майна подружжя.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 372, 391ЦК України, ст.ст. 60, 68, 70, 71 СК України, суд
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя - задовольнити.
Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ? частку жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в місті Бахмут Донецької області по вулиці Леваневського, номер 41.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, право власності на 1/4 частку жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в місті Бахмут Донецької області по вулиці Леваневського, 41, в порядку розподілу спільного майна подружжя.
Вважати, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНН НОМЕР_2 належить 1/4 частка жилого будинку з господарськими спорудами, що розташований в місті Бахмут Донецької області по вулиці Леваневського, 41, в порядку розподілу спільного майна подружжя.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН НОМЕР_2, на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Також позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя

ОСОБА_8