Справа № 2-1244/05
У Х В А Л А

Іменем України

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

21.05.2018 року м. Козятин

В складі головуючого судді Воронюк В.А.

При секретарі Полонській Н.М.

Розглянувши у судовому засіданні в м. Козятині подання головного державного виконавця Козятинського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про примусовий привід боржника ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 року головний державний виконавець Козятинського МР ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 звернулася в суд із поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_2, вказавши, що в неї на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-1241 від 14.10.2005 року виданий Козятинським міськрайонним судом про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки Анастасії, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 13.09.2005 року до їх повноліття.

03.08.2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Боржник аліменти сплачував частково. Згідно розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, станом на 01.05.2018 борг зі сплати аліментів становить 31 645,43 грн.

Боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання рішення суду про сплату аліментів, на виклики державного виконавця не являється.

19.02.2018 боржнику направлено виклик за вих.. № 6830, зявитися до державного виконавця на 25.04.2018 о 09.00 год.., проте боржник не зявився, причин не явки не повідомив.

Відповідно до ст.. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування відносно нього приводу.

В судове засідання державний виконавець не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про місце та час розгляду подання.

Боржник в судовому засіданні заперечив, щодо застосування відносно нього приводу, оскільки ніякого виклику до державного виконавця він не отримував.

Дослідивши подання державного виконавця про примусовий привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається заявник, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання заявнику слід відмовити, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

П. 14 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» уповноважує виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

Згідно з ч.1 ст. 438 ЦПК України, розшук боржника або дитини, привід боржника оголошується за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

В розумінні ч.1ст.28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець у поданому поданні не навів жодних доводів з цього приводу, та не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували дійсність належного повідомлення боржника про його неодноразовий виклик до виконавчої служби, а так само умисність невиконання приписів державного виконавця, суду не надано, у звязку з чим застосування до ОСОБА_2 примусового приводу як боржника не відповідатиме визначеним ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що подання необґрунтоване, не підтверджене наданими матеріалами, з матеріалів подання не вбачається, що державним виконавцем вжито достатніх заходів, спрямованих на виконання судового рішення, а тому суд вважає в задоволенні подання головного державного виконавеця Козятинського МР ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2 відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 260, 263,438, ЦПК України, ст.11, 18, Закону України «Про виконавче провадження» суд

У Х В А Л И В :

В задововленні подання головного державного виконавеця Козятинського МР ВДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 про привід боржника ОСОБА_2 відмовити.

Копію ухвали направити для відому начальнику Козятинського МР ВДВС ГТУЮ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : підпис ОСОБА_5

З гідно з оригіналом.

Суддя

Секретар:

Дата документу 21.05.2018