ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8000/18
провадження № 2-зз/753/26/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем судового засідання Кримчук Я.Р., розглянувши заяву відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою від 06.04.2018 суд вжив заходи забезпечення забезпечення виконання рішення суду від 23.03.2018 про стягнення з ОСОБА_2 (далі по тексту - ОСОБА_2, відповідач) на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 198 870,51 грн. Вказаною ухвалою суд наклав арешт на грошові кошти відповідача, які знаходиться на його депозитних рахунках, відкритих в публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Аркада», публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк», публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України», публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк», в межах суми стягнення.

04.05.2018 відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення виконання рішення суду. Послався на те, що кошти, на які суд наклав арешт, не є предметом позову, а норми процесуального законодавства передбачають застосування заходів забезпечення лише щодо майна, яке є предметом позовних вимог. Відтак ухвала від 06.04.2018 є незаконною і свідчить про ознаки корупції в діях судді, яка заінтересована у грошах, які одержить ОСОБА_3

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає заяву відповідача необґрунтованою з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 431 ЦПК України за заявою особи, на користь якої ухвалено рішення, суд з метою забезпечення виконання рішення суду може вжити заходів, передбачених статтею 150 цього Кодексу.

Ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, які можуть бути застосовані судом з метою запобігання вчинення дій, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист порушених чи оспорюваних прав позивача.

Згідно з положеннями зазначеної норми позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Аналіз наведених положень цивільного процесуального закону вказує на те, що суд з метою забезпечення позову вправі накласти арешт не лише на спірне майно, а і на будь-яке інше майно відповідача (окрім майна, щодо якого законодавець встановив певні обмеження, зокрема заробітну плату, пенсію стипендію тощо), а визначальним при цьому буде існування обставин, які свідчать про необхідність застосування такого заходу забезпечення.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що доводи відповідача базуються на хибному

розумінні положень процесуального законодавства, а відтак підстави для скасування заходу забезпечення виконання рішення суду відсутні.

Керуючись статтею 158 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення виконання рішення суду

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя:

Повна ухвала складена 17.05.2018.