Справа № 344/5106/16-ц
Провадження № 2/344/238/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

головуючого судді Островського Л.Є.,

секретаря c/з: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів.

Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона з 2004 року по 2007 рік з відповідачем ОСОБА_3 перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання у сторін є неповнолітні діти: син - ОСОБА_5, 22.06.2004р.н. та син ОСОБА_6, 22.06.2004р.н. Рішенням Івано- Франківського міського суду від 15.04.2010 р. з відповідача на її користь на утримання дітей, було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 540 грн.на двох щомісячно, до досягнення ними повноліття. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, здійснив тільки один платіж по аліментах - у червні 2010 року в сумі 540 грн. Просить, відповідно до проведеного розрахунку стягнути з відповідача суму індексації аліментів за період з 22.02.2010року до 01.04.2016 року, пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2010року до 01.04.2016 року., а також змінити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей з 270грн. на 1000грн. на кожного

В судовому засіданні представник позивачка позов підтримав в повному обсязі, просив задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно ч. 1ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідност.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004р. по 2007р. Від сумісного проживання у сторін є діти: син-Бучко ОСОБА_7, 22.06.2004р.н. та син ОСОБА_6, 22.06.2004р.н.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 .04.2010р., справа №2-3052/10р., стягнуто з ОСОБА_3, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, 22.06.2004р.н. та сина- Бучко ОСОБА_8, 22.06.2004р.н. у твердому грошовому розмірі по 270 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. (а.с.12).

Статтею 180 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За правовою природою аліментні зобов'язання - це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення аліментних зобов'язань враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення зі сплати аліментів за кожен місяць також буде різним.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічний правовий висновок міститься й у постановах Верховного Суду України № 6-94цс15 від 01 липня 2015 рок та № 6-2589цс15 від 16 березня 2016 р., ухвалених за результатом розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, яка має враховуватися судами загальної юрисдикції при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214, ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надані докази на підтвердження відсутності його вини щодо несплати аліментів.

З урахуванням уточнень пеня за прострочку сплати аліментів за період з 01.03.2010 року по 01.04.2016 року становить 11710,67 грн., є правильним та таким, що складений у відповідності до вимог статті 196 СК України, оскільки в цьому розрахунку вірно зазначені всі суми простроченої заборгованості та кількість днів цієї простроченої заборгованості, а тому суд вважає за необхідне покласти в основу свого рішення і стягнути на користь позивача пеню за прострочення відповідачем сплати аліментів за вищевказаний період саме в такому розмірі.

З наданим позивачем розрахунком індексації аліментів суд не погоджується, з огляду на наступне.

Згідно доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості відповідача по аліментах з урахуванням індексу споживчих цін станом 01 квітня 2006року становить 63292, 83 грн. Проіндексована сума заборгованості складає 39085, 72 грн. компенсація на суму боргу по аліментах з урахуванням індексу інфляції становить 24297,11грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України,- розмір аліментів, визначений судом в твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок проведення індексації визначений Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІта Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 р. №1078.

До 17 травня 2016 року спеціального Закону про індексацію аліментів в Україні прийнято не було, а в Україні діяв Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної в постанові №6-113цс13 від 06.11.2013 р., розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з п. 8 ст. 8 ЦПК України у порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Законом України від 17.05.2016 р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом в твердій грошовій сумі» №1368-VІІІ в Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» внесено зміни, якими передбачена індексація аліментів та порядок їх здійснення.

Відповідно до ч. 7 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»,- індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів і здійснюється вона підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів з доходу платника аліментів.

Статтею 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Сума індексації визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на розмір приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (в редакції від 01.01.2015 р.), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Проте, Законом України №911-19 від 24.12.2015 р. до зазначеного Закону були внесені зміни, згідно з якими, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється у розмірі 103 відсотка (зміни набрали чинності 01.01.2016 р.).

З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки за весь період сплати аліментів індексація не проводилася, то слід застосувати аналогію закону та стягнути індексацію аліментів за рішенням суду.

Вирішуючи питання про розмір суми індексації, суд вважає, що наданий позивачем розрахунок такої індексації аліментів не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Таким чином, в частині стягнення з відповідача в користь позивачки суму індексації аліментів за період з 22.02.2010р. по 01.04.2016р. в розмірі 24297,11 грн. слід відмовити.

Що стосується вимоги позивача про зміну розміру аліментів, то суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від

15 .04.2010р., судом стягнуто з ОСОБА_3 в користь позивачки, аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, 22.06.2004р.н. та сина- Бучко ОСОБА_8, 22.06.2004р.н. у твердому грошовому розмірі по 270 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню.

Визначаючи збільшений розмір адіментів, суд виходить із розміру прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн.

У сукупності наведеного, судом визнається необхідним та достатнім збільшення аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача, в розмірі 950 грн на кожеу дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Заявлений позивачем розмір аліментів 1000 грн. на кожну дитину на думку суду є завищеним і непосильним для відповідача, зважаючи на матеріальне становище відповідача.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 .04.2010р по справі №2-3052/2010р. та стягувати з ОСОБА_3,ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в новому твердому грошовому розмірі по 950,00 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду.

Керуючись ст.ст. 265-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру стягуваних аліментів, стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, індексації аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (адреса: Івано-Франківська область, Галицький район, село Залуква, вул. Миру, 2) на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, 11710,67 грн. пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2010 року до 01.04.2016 року.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (адреса: Івано-Франківська область, Галицький район, село Залуква. вул. Миру, 2), ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердому грошовому розмірі по 950,00 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Стягнення аліментів в зміненому розмірі розпочати з дня набрання цим рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (адреса: Івано-Франківська область, Галицький район, село Залуква. вул. Миру, 2), ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь стягувача Державної судової адміністрації України, місце знаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, , з зарахуванням на рахунок 0001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача ГУДКС України в м.Києві, код банку отримувача 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106 - 551 гривень 20 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Островський Л.Є.

Повний текст рішення виготовлено 23 травня 2018 року