Справа № 502/1459/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О. А.,

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області

про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з уточненою позовною заявою до Шевченківської сільської ради та просив суд:

-встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 09 березня 2002 року, права на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га вартістю 14100 грн. в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, КСП «Україна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0075911, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 28.01.1997 року;

-встановити факт фактичного прийняття спадщини ОСОБА_4, померлим 24.02.2011 року, у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0075911, виданий Кілійською районною державною адміністрацією 28.01.1997 року, після смерті ОСОБА_3, померлого 09 березня 2002 року;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га вартістю 14100 грн. в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, КСП «Україна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0075911, виданий на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 404 від 23.09.1996 року, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 24.02.2011 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що 9 березня 2002 року помер батько позивача ОСОБА_3, який на день смерті постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті ОСОБА_3, померлого 9 березня 2002 року залишилося спадкове майно, яке складалося з земельної ділянки площею 2,9 умовних кадастрових га вартістю 14100 грн. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0075911, переданий на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 404 від 23.09.1996 року в с. Шевченкове, КСП «Україна». ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 09.03.2002 року постійно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, а на момент його смерті разом з ним постійно проживав його син ОСОБА_4. За відомостями Шевченківської сільської ради Кілійського району заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_3 складався заповіт на імя ОСОБА_4 заповіт посвідчений та зареєстрований Шевченківською сільською радою 11.04.2000 року. Оригінал заповіту є втраченим, поновити його неможливо у звязку зі смертю спадкоємця. Мати позивача ОСОБА_5 померла 08.03.1999 року. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 09.03.2002 року. Позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, померлого 24.02.2011 року, спадщину прийняла фактично, так як на момент смерті постійно проживала з спадкодавцем, що підтверджено актом депутата Шевченківської сільської ради ОСОБА_6 Позивач як спадкоємець за законом звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3, померлого 09.03.2002 року та їй нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області був наданий інформаційний лист, в якому зазначено, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, та за вирішенням даного питання необхідно звернутися до суду. Після смерті спадкодавця залишилася лише копія правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай), оригінал документу втрачений, про що свідчить оголошення в ЗМІ газеті «Дунайская заря» № 59 (11354) від 10.08.2018 року. Відсутність у позивача оригінала правовстановлюючого документу на земельну ділянку сертифікату на право на земельну частку (пай) унеможливлює оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, що стало підставою для звернення до суду з вимогою про захист невизнаних прав.

Представник позивача надав заяву, згідно якої просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача, Шевченківської сільської ради Кілійського району, в судове засідання не зявився, надав заяву згідно якої, просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнає.

На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів в підготовчому судовому засіданні, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

Згідно свідоцтва про народження, серії ЯЩ № 541486, актовий запис № 08 виданого Кілійським рай бюро ЗАГС, - рос. «Коноваленко Иван Арсениевич» та рос. «Коноваленко Мария Ивановна» є батьками рос. «Коноваленко Марии Ивановны», ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно свідоцтва про народження, серії ІІ-АВ № 493795, актовий запис № 82 виданого в с. Шевченкове Кілійського р/б ЗАГС Одеської області від 23.04.1971 року, - рос. «Коноваленко Арсений Кириянович» та рос. «Коноваленко Александра Максимовна» є батьками рос. «Коноваленко Ивана Арсеньевича», ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відповідно до довідки з державного архіву Одеської області № К-2829 від 15.09.2017 р. в метричних книгах про шлюб Примарії с Карамахмет Ізмаїльського повіту Бессарабія, Королівство Румунії (тепер с. Шевченкове Кілійського району Одеської області) за 1934, 1936 р.р. запис про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не значиться. Метричні книги про шлюб Примарії с Карамахмет Ізмаїльського повіту Бессарабія, Королівство Румунія за 1935 р. не збереглися, у звязку з чим, надати довідку про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_5 неможливо.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 291538, зареєстрованого Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 19, ОСОБА_3, помер 09.03.2002 року.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії 1-ЖД № 153617, зареєстрованого Шевченківською сільською радою Кілійського району Одеської області, актовий запис № 13, ОСОБА_5, померла 08.03.1999 року.

З актового запису № 12 від 25.02.2011 р. вбачається, що ОСОБА_4 помер 25.02.2011 р.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 зареєстрували шлюб 13.11.1956 року Шевченковськім сільзагс Кілійського району Одеської області, про що зроблено актовий запис за № 48. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Коваленко».

Згідно довідки Шевченківської сільської ради Кілійського району № 1862/02.01.23 від 31.07.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 09.03.2002 року постійно проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, а на момент його смерті разом з ним постійно проживав його син ОСОБА_4. За відомостями Шевченківської сільської ради Кілійського району заповіт від імені спадкодавця ОСОБА_3 складався заповіт на імя ОСОБА_4 заповіт посвідчений та зареєстрований Шевченківською сільською радою 11.04.2000 року.

З копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0075911 від 28.01.1997 р., вбачається, що ОСОБА_3, як члену КСП «України», розташованого в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі рішення Кілійської райдержадміністрації від 23.09.1996 р. № 404, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» розміром 2,9 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Сертифікат на земельну частку (пай) серії ОД № 0075911 було втрачено, про що є інформація у засобі масової інформації «Дунайская Заря» № 59 (11354) від 10.08.2018 року.

Відповідно інформаційної довідки Відділу у Кілійському районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області від 12.09.2018 р., в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за порядковим № 9582 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0075911 розміром 2,9 га в умовних кадастрових гектарах ОСОБА_7 по КСП «Україна» Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області. Отримання вказаного сертифікату засвідчено в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) підписом.

З акту депутату виконавчого комітету Шевчеківської сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 на момент смерті свого брата ОСОБА_4, померлого 24.02.2011 р., постійно з ним проживала.

Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 53259827 від 11.09.2018 р. сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_10, інформація відносно ОСОБА_7 відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 53259818 від 11.09.2018 р. сформованої приватним нотаріусом ОСОБА_10, інформація відносно ОСОБА_7 відсутня.

При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами:

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз'яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги представника позивача, щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу, сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 та встановлення факту фактичного прийняття спадщини ОСОБА_4, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє зазначені вимоги.

За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об'єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску.

Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обовязки,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, є позивач, як спадкоємець за законом відповідно до ст. 1262 ЦК України.

Судом також встановлено, що в звязку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в звязку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16 ЦК України, ст. ст. ст. 12, 81, 207, 259, 263-265, 315 ЦПК України, ст. ст. 16, 1262, 1269 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Шевченківської сільської ради Кілійського району Одеської області про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлому 9 березня 2002 року, права на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, КСП «Україна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0075911.

Встановити факт фактичного прийняття спадщини ОСОБА_4, померлим 24.02.2011 року, у вигляді сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0075911, після смерті ОСОБА_3, померлого 9 березня 2002 року.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, право власності на земельну частку (пай) площею 2,9 умовних кадастрових га в с. Шевченкове Кілійського району Одеської області, КСП «Україна», відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0075911, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 24.02.2011 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_11