АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

16 травня 2018 року

м. Харків

справа № 643/10466/17

провадження № 22-ц/790/1799/18

Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого-судді Пилипчук Н.П.,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про розірвання договору та стягнення суми,

з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова, постановлене 21 грудня 2017 року, під головуванням судді Єрмак Н.В., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

В обґрунтування позову зазначив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 червня 2014 року за згодою ОСОБА_3 (комітента) було укладено договір субкомісії (реєстровий №3112), де ОСОБА_1 виступає комісіонером, а ОСОБА_2 субкомісіонером. Попередньо в цей же день у того ж самого нотаріуса було укладено між ОСОБА_3 (комітент) та ОСОБА_1 (комісіонер) договір комісії (реєстровий №3111).

Згідно умов договору комісії ОСОБА_1 зобов'язувався перед ОСОБА_3 придбати автомобіль будь-якої марки в термін до п'ятого липня дві тисячі чотирнадцятого року за ціною в 127 000 грн.

На виконання договору комісії з придбання автомобіля ОСОБА_1 уклав договір субкомісії з третьою особою ОСОБА_2 за погодженням з комітентом ОСОБА_3 та попередньо було домовлено, та вирішено остаточно, що таким автомобілем буде Hundai Sonata 2010 року випуску, яку особисто прорекламував сам ОСОБА_2 та погоджено з ОСОБА_3

Спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник з підстав невиконання останнім умов договору щодо придбання автомобіля будь якої марки за ціною в 127 000 грн. для ОСОБА_3 Окрім того, на момент подачі позову зобов'язання не було виконане.

5 липня 2014 року в момент закінчення виконання умов договору позивачу зателефонував ОСОБА_2 та повідомив що на даний час автомобіль вже зареєстровано на аукціоні та сам аукціон відбудеться 1 вересня 2014 року. Проте 1 вересня 2014 року відповідач не вийшов не зв'язок і про результати аукціону не повідомив.

21.02.2015 року відносно ОСОБА_2 порушено кримінальне провадження за фактом вчинення шахрайства, а саме отримання коштів без реального наміру придбання автомобіля для ОСОБА_3

Після уточнення позовних вимог позивач просив розірвати договір субкомісії, укладений між сторонами 14.06.2014 року та стягнути суму з відповідача на користь позивача в розмірі 256760,06 грн., з яких - 127000 грн. - грошова сума, передана позивачем відповідачу за договором, 127350,16 грн. - інфляційні втрати, 2409,90 грн. - витрати на проїзд та проживання сторін

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити його позовні вимоги. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Зокрема, зазначає, що заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2, на які суд першої інстанції посилався в рішенні суду по суті є договорами комісії та субкомісії, оскільки вони містять в собі всі їх ознаки, відповідають вимогам ст. 638-640, 1011-1015 ЦК України. Також судом не враховані інші докази, а саме показання третьої особи ОСОБА_3, в яких він зазначив, що 14.06.2017 року уклав договір комісії з ОСОБА_1, та рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, не надано суду доказів укладення між сторонами договорів комісії та субкомісії.

Судова колегія погоджується із висновками суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із заявою 14.06.2014 року ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 грошову суму 127000 грн. з метою купівлі на ім*я ОСОБА_3 автомобілю будь-якої марки в термін до 05.07.2014 року ( зареєстровано в реєстрі за № 3111 ).

Згідно із заявою від 14.06.2014 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму 127000 грн. з метою купівлі на ім*я ОСОБА_3 автомобілю будь-якої марки в термін до 05.07.2014 року ( зареєстровано в реєстрі за № 3112 ).

У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

У відповідності до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Відповідно до ст. 1015 ЦК України, за згодою комітента комісіонер має право укласти договір субкомісії з третьою особою (субкомісіонером), залишаючись відповідальним за дії субкомісіонера перед комітентом. За договором субкомісії комісіонер набуває щодо субкомісіонера права та обов'язки комітента.

Відповідно до ст. 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Із змісту заяви від 14.06.2014 року, за якою ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_3 грошову суму 127000 грн. з метою купівлі на ім*я ОСОБА_3 автомобілю будь-якої марки в термін до 05.07.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 зобов*язався діяти не від свого імені, що притаманно договору комісії, а від імені ОСОБА_3

Згідно із заявою від 14.06.2014 року за якою ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошову суму 127000 грн. з метою купівлі на ім*я ОСОБА_3 автомобілю, ОСОБА_2 також зобов*язався діяти від імені ОСОБА_3 що не притаманно договору субкомісії.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до положень ст. 16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 цієї статті.

Проте, у відповідності із принципом диспозитивності, визначеним ст. 13 ЦПК України, підстави та предмет позову визначає виключно позивач.

За таких обставин, в межах заявлених позовних вимог, правильним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2017 року - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П.Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна