Справа № 350/27/17
Провадження № 22-ц/779/493/2018
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2018 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2,

суддів: Бойчука І.В., Горейко М.Д.,

секретаря Бойчука Л.М.,

з участю сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга Рожнятівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга Рожнятівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рожнятівського районного суду, постановлене суддею Максимівим І.В. 02 лютого 2018 року в м. Рожнятові,

в с т а н о в и в :

30 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга Рожнятівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним.

В заяві зазначив, що 02.07.2012 року помер його батько ОСОБА_5, який 04.02.2008 року склав заповіт, за змістом якого все належне йому на день смерті майно заповів у рівних частках йому та ОСОБА_4

Про наявність заповіту йому стало відомо у 2016 році під час розгляду справи за позовом ОСОБА_4 до нього про поділ майна подружжя та за його зустрічним позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу житлового будинку.

Вважав заповіт від 04.02.2008 року недійсним, оскільки його батько був неграмотним, не вмів ні читати ні писати, і через такі фізичні вади не міг ні прочитати ні підписати заповіт, а тому останній необхідно було посвідчувати в присутності свідків.

Просив поновити строк звернення до суду та визнати заповіт недійсним з підстав, передбачених ч.1 ст.1257 ЦК - як такий, що складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

06 квітня 2017 року ОСОБА_4 подала зустрічний позов до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга Рожнятівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

В заяві зазначила, що 04.02.2008 року ОСОБА_5 склав заповіт, за змістом якого все належне йому на день смерті майно заповів у рівних частках їй та ОСОБА_3

Посилаючись на те, що вона фактично прийняла спадщину, оскільки проживає у спадковому домоволодінні, а нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів, просила визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння по вул. Мирна,1 в смт. Перегінське, Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 02 лютого 2018 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга Рожнятівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним задоволено.

Постановлено визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, складений та посвідчений нотаріусом другої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 04 лютого 2008 року за реєстровим №167.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга Рожнятівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_4 посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Зазначає, що суд розглянув справу без її участі, хоча вона завчасно повідомила про неможливість прибути в судове засідання у звязку з перебуванням на роботі за кордоном та просила відкласти розгляд справи.

Суд, відмовивши у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, позбавив її можливості заявити клопотання про застосування строків позовної давності, оскільки ОСОБА_3 достовірно було відомо про існування такого заповіту ще з 2008 року, про що він стверджував під час розгляду справи за його позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного домоволодіння.

Зазначає, що судом не досліджені подані нею докази, а саме: копія пенсійної справи спадкодавця, у якій містяться подана особисто та підписана ОСОБА_5 заява про нарахування пенсії та його підписи про отримання пенсії; копія договору купівлі-продажу спірного домоволодіння, на якому ОСОБА_5 власноручно написав про те, що не перебуває у шлюбі; копія заповіту, за змістом якого ОСОБА_5 заповів земельну ділянку по вул. Мирна, 1а в смт. Перегінське ОСОБА_7 і такий заповіт остання не оспорювала.

Апелянт вказує на те, що суд безпідставно посилався у рішенні на обставини щодо неграмотності ОСОБА_5, встановлені рішенням суду у справі про визнання недійсним договору купівлі продажу, оскільки суд у зазначеній справі не досліджував жодних доказів щодо грамотності спадкодавця.

При цьому, судом не враховано того, що на обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу позивач не посилався на те, що його батько був неграмотним, не давав він з цього приводу і усних пояснень. А зазначена в судовому рішенні теза про неграмотність ОСОБА_5 не мала юридичного значення для вирішення спору щодо договору купівлі-продажу, а тому не є встановленим фактом, що не підлягав доказуванню.

Судом також не враховано, що у заповіті була виражена воля заповідача направлена на те, щоб домоволодіння у рівних частках належало їм з чоловіком. Саме така була воля ОСОБА_5 при укладенні договору купівлі-продажу, за умовами якого покупцями домоволодіння також були вони з відповідачем.

ОСОБА_4 також вказує на те, що суд безпідставно застосував ч. 4 ст. 82 ЦПК, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, оскільки у зазначеній справі третя особа друга державна нотаріальна контора участі у розгляді іншої справи не брала.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 та задовольнити її позов про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах.

За змістом п.3 ст. 3 ЦПК України (в редакції Закону № 2147 VІІІ від 3 жовтня 2017 року) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У зв'язку з цим суд застосовує норми ЦПК України від 18 березня 2004 року, які діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення, а справу переглядає в порядку, передбаченому ЦПК України в редакції від 3 жовтня 2017 року.

ОСОБА_4 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

Представники ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали.

Нотаріус другої Рожнятівської державної нотаріальної контори просила задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та представників сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, суд першої інстанції виходив з того, що при посвідченні заповіту нотаріусом не дотримано вимог ч.2 ст. 1248 ЦК та ч.2 ст.1258 ЦК та п.п. 157, 158 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», оскільки ОСОБА_5 був неграмотний, заповіт посвідчений за відсутності свідків, вголос прочитаний свідками не був та не містить їх підписів.

Крім того, суд виходив з того, що рішенням Рожнятівського районного суду від 21 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу домоволодіння від 14 липня 2010 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, встановлено факт неграмотності ОСОБА_5, а відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна.

Встановлено, що 04 лютого 2008 року ОСОБА_5 склав заповіт, згідно якого все майно, з чого б воно не складалась і де б воно не знаходилось, і яке буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право заповів в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_4 своєму синові та його дружині.(а.с.13)

Вказаний заповіт був посвідчений нотаріусом другої Рожнятівської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за №167.

02 липня 2012 року ОСОБА_5 помер.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що свої вимоги він мотивував тим, що його батько був неграмотним, не вмів ні читати ні писати, і через такі фізичні вади не міг ні прочитати ні підписати заповіт, а тому такий заповіт необхідно було посвідчувати в присутності свідків.

Разом з тим, позивач не подав доказів того, що батько не вмів читати та писати, і крім того, не оспорював заповіт з тих підстав, що останній підписаний не спадкодавцем, а іншою особою.

Встановлено, що рішенням Рожнятівського районного суду від 21 грудня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Цим же рішенням суду задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі продажу домоволодіння від 14 липня 2010 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_3.

Задовольняючи позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу домоволодіння, суд виходив з того, що між сторонами був укладений фіктивний договір, оскільки сторони не вчинили будь-яких дій на виконання умов договору купівлі-продажу - продавець не передавав предмет договору покупцю, оскільки у домоволодінні проживав з народження, а покупець не здійснював оплату за договором, тобто не передавав батькові кошти.

Вирішуючи спір про визнання договору купівлі-продажу недійсним, суд першої інстанції не досліджував обставини щодо грамотності ОСОБА_5, оскільки позов з цих підстав не був заявлений, а тому зазначена в судовому рішенні теза про неграмотність ОСОБА_5 не мала юридичного значення для вирішення спору щодо договору купівлі-продажу, відповідно і не є встановленим фактом, що не підлягав доказуванню.

Відповідно до ст. 1247 ЦК заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 207 ЦК якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа.

Пунктом 157 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чинної на час посвідчення заповіту, також передбачено, що якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою за правилами, викладеними в пункті 16 цієї Інструкції.

Встановлено, що заповіт складений письмово та підписаний особисто спадкодавцем, у встановленому порядку був посвідчений нотаріусом та зареєстрований в реєстрі, тобто заповіт складений з дотриманням вимог щодо його форми та посвідчення.

Оскільки ОСОБА_3 не подав доказів наявності у спадкодавця фізичної вади чи хвороби, а також доказів його неграмотності, унаслідок яких він не міг власноручно підписати заповіт, підстав для визнання заповіту недійсним немає.

При вирішенні спору колегія суддів також враховує те, що ОСОБА_5 особисто підписував договір купівлі-продажу спірного домоволодіння і на договорі власноручно написав про те, що «у шлюбі він не перебуває, вдівець з 2008 року», що підтвердив власним підписом. (а.с. 55)

Наявні в матеріалах справи документи пенсійної справи ОСОБА_5 також містять особисті його підписи, зокрема заява про призначення пенсії та заява про перерахунок пенсії.

В матеріалах справи також міститься заповіт, посвідчений 15 червня 2012 року від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7, у якому спадкодавець власноручно написав, що заповіт «мною прочитано і підписано».

Зазначений заповіт також підписаний ОСОБА_5 і ОСОБА_3, як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_5, не оспорював його.

В засіданні суду апеляційної інстанції державний нотаріус другої Рожнятівської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 пояснила, що вона посвідчувала заповіт від 04 лютого 2008 року, за змістом якого ОСОБА_5 заповів належне йому майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, договір купівлі-продажу домоволодіння від 14 липня 2010 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, та заповіт від 15 червня 2012 року, за змістом якого ОСОБА_5 заповів земельну ділянку площею 0,1085 га ОСОБА_7 Всі зазначені правочини були власноручно підписані ОСОБА_5

Отже, за відсутності доказів фізичної вади чи хвороби спадкодавця, а також доказів того, що він з будь-яких інших причин не міг власноручно підписати заповіт, підстав для задоволення позову ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним немає.

Встановлено, що ОСОБА_5 належало домоволодіння по вул. Мирна,1 в смт. Перегінське, Рожнятівського району Івано-Франківської області, що підтверджено копією технічного паспорта від 02 жовтня 2017 року та чого сторони не заперечили.

Також встановлено, що державним нотаріусом другої Рожнятівської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ОСОБА_5 у звязку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно.

ОСОБА_4 ствердила, що постійно проживала у спірному домоволодінні, у тому числі і на момент смерті ОСОБА_5, а ОСОБА_3 не подав доказів на спростування зазначених обставин.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що підстав для визнання заповіту недійсним немає, до задоволення підлягає позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину домоволодіння по вул. Мирна,1 в смт. Перегінське, Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

При таких обставинах справи рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним та про задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 слід стягнути витрати по оплаті судового збору, а саме: 759,06 грн. за подання позовної заяви та 2097,09 грн. за подання апеляційної скарги, а всього 2856,15 грн.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 02 лютого 2018 року скасувати та постановити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга Рожнятівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору друга Рожнятівська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частину домоволодіння по вул. Мирна,1 в смт. Перегінське, Рожнятівського району Івано-Франківської області.

Сягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2856,15 грн. витрат по оплаті судового збору.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ОСОБА_1 ОСОБА_2

Судді: І.В. Бойчук

ОСОБА_8