Номер провадження: 22-ц/785/3551/18
Номер справи місцевого суду: 2-144/11
Головуючий у першій інстанції Кравчук Т.С.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2018 року м. Одеса

Справа № 2-144/11

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Калараш А.А., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_4,

- відповідачі - 1) ОСОБА_6, 2) ОСОБА_7, 3) ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, як орган опіки та піклування

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_11, представника ОСОБА_12, на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухвалене під головуванням судді Кравчук Т.С. 19 лютого 2016 рокуо 12 годині 22 хвилині в м. Одесі,

встановив:

У листопаді 2004 р. ОСОБА_4 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з неодноразово уточненою у травні 2013 р., травні 2014 р. позовною заявою в якій остаточно просив: 1) витребувати у ОСОБА_6, ОСОБА_7 квартиру НОМЕР_2, яка зареєстрована як нежиле приміщення, за адресою - будинок АДРЕСА_2; 2) витребувати уОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 квартиру НОМЕР_1, яка реконструйована та частково зареєстрована як квартира НОМЕР_1, загальною площею - 43,3 кв. м., та квартира НОМЕР_3 загальною площею - 136,8 кв. м., за адресою - будинок АДРЕСА_1 3) усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою НОМЕР_2, яка зареєстрована як нежиле приміщення, за адресою - будинок АДРЕСА_2, шляхом звільнення від осіб, які користуються цим нежилим приміщенням; 4)усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою НОМЕР_1, частина якої зареєстрована як квартира НОМЕР_1, а частина - як квартира НОМЕР_3 шляхом виселення осіб, що зареєстровані та мешкають в цій квартирі; 5) виселити з квартири НОМЕР_1, частина якої зареєстрована як квартира НОМЕР_1, а частина - як квартира НОМЕР_3,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 з усіма особами, що зареєстровані та мешкають в цій квартирі.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.03.1999 р. він купив квартиру НОМЕР_2 та квартиру НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 та зареєстрував в ОМБТІ на своє ім'я.

Невідома ОСОБА_4 фізична особа - ОСОБА_13 12.06.2003 р. звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом про визнання угоди дійсною та визнання права власності на належні ОСОБА_4 квартири. В позові вона повідомила свідчення, які не відповідають дійсності та надала підроблену розписку та договір купівлі-продажу, на яких є нібито його підпис.

20.06.2003 р. Малиновський районний суд м. Одеси ухвалив рішення, яким за ОСОБА_13 було визнано право власності на належні ОСОБА_4 квартири.

08.08.2003 р. ОСОБА_13 продала квартири ОСОБА_15.

24.09.2003 р. ОСОБА_15 подарував квартири ОСОБА_16.

19.12.2003 р. ОСОБА_16 продала квартиру НОМЕР_1 ОСОБА_8 та ОСОБА_17 у рівних частках.

Про укладення вищевказаних угод йому нічого не відомо, згоди на їх укладення він не давав.

В подальшому рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2003 р. було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_13 померла. До участі у справі було залучено її правонаступника - ОСОБА_18.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.2005 р. право власності на кв. НОМЕР_2 у будинку НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_6. В подальшому квартира НОМЕР_2 була реконструйована. На підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 28.02.2006 р. № 374 видане Свідоцтво про право власності на це приміщення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2009 р. визнано право власності на реконструйовану квартиру НОМЕР_1, загальною площею - 43,3 кв. м., за ОСОБА_10. На іншу частину вказаної реконструйованої квартири, загальною площею - 136,8 кв. м., присвоєно НОМЕР_4 та визнано право власності на 2/3 частин вказаної квартири за ОСОБА_19 та на 1/3 частину - за ОСОБА_8.

Рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18.08.2010 р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2009 р., яким було визнано договір купівлі-продажу квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 дійсним та визнано право власності на них за ОСОБА_13, було скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_13, правонаступником якої є ОСОБА_18, до ОСОБА_4 відмовлено.

На час звернення з позовом до суду квартира НОМЕР_2 зареєстрована як нежиле приміщення за ОСОБА_6, ОСОБА_7. Квартира НОМЕР_1 зареєстрована за ОСОБА_10, а частина цієї ж квартири, якій присвоєно НОМЕР_3 зареєстрована за: - 2/3 частин за ОСОБА_19; - 1/3 частин за ОСОБА_8.

Оскільки рішенням Верховного Суду України від 18.08.2010 р. рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2009 р. та ухвала апеляційного суду Одеської області від 23.12.2009 р., скасовані, належне йому майно вибуло з його володіння поза його волею. Тому він має право витребувати це майно від добросовісного набувача, вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права власності. Проведення реконструкції спірного нерухомого майна не впливає на існування підстав його витребування, з огляду на те, що він як власник майна не надавав згоди не реконструкцію, а здійсненні поліпшення не можуть бути відокремлені без завдання шкоди майну. Осіб, які проживають у квартирах, користуються нежилими приміщеннями без достатніх правових підстав необхідно виселити з цих приміщень.

У липні 2005 р., не визнавши первісний позов ОСОБА_4, відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до суду із неодноразово уточненою у вересні 2009 р., листопаді 2014 р., травні 2015 р. зустрічною позовною заявою, в якій з врахуванням заяви від 19.02.2016 р. про відмову від частини позовних вимог, остаточно просили: 1) стягнути з ОСОБА_4 суму на яку збільшилася вартість квартири НОМЕР_1 у розмірі - 3 127 254,00 грн., що еквівалентно - 134 850,00 доларів США та вартість витрат на утримання квартири НОМЕР_1 у розмірі - 65 800,26 грн..

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 обґрунтовують тим, що 19.12.2003 р. вони придбали за договором купівлі-продажу квартиру НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1, загальною площею - 180,1 кв. м., у ОСОБА_16. Вказана квартира була придбана через агенцію нерухомості «Атланта», з яким було укладено договір №1/124 від 10.12.2003 р..

23.12.2003 р. для проведення ремонтно-будівельних робіт ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було укладено договір № 1/23/12 з ТОВ «Будкомлекс-ХХІ». В квартирі був здійснений капітальний ремонт згідно до кошторисної документації. В результаті виконаного капітального ремонту вартість квартири значно збільшилася, тому згідно зі ст. 390 ЦК України вони мають право на відшкодування суми, на яку збільшилася вартість квартири в результаті проведення капітального ремонту.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2016 р. первісні позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Витребувано у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із незаконного володіння майно, а саме - квартиру НОМЕР_2 у будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 яка зареєстрована як нежиле приміщення за адресою - АДРЕСА_1

Витребувано у ОСОБА_10, ОСОБА_19, ОСОБА_8 із незаконного володіння майно, а саме - квартиру НОМЕР_1 в будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1 яка на теперішній час реконструйована та частина якої зареєстрована як квартира за НОМЕР_1, загальною площею - 43,3 кв. м., за ОСОБА_10 та частина якої зареєстрована як квартира НОМЕР_3 загальною площею - 136,8 кв. м., 1/3 частина якої зареєстрована за ОСОБА_8 та 2/3 частини якої - за ОСОБА_19.

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а саме - квартирою НОМЕР_2 у будинку НОМЕР_2 по АДРЕСА_1, яка зареєстрована як нежитлове приміщення за адресою - АДРЕСА_1

Усунуто ОСОБА_4 перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а саме - квартирою НОМЕР_1 в будинку НОМЕР_2, частина якої зареєстрована як квартира НОМЕР_1, а частина - як квартира АДРЕСА_1

Виселено з квартири НОМЕР_1, що реконструйована та зареєстрована за НОМЕР_1 та за НОМЕР_3 у будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_10, ОСОБА_19, ОСОБА_8.

В задоволенні решти первісних вимог відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 задоволено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь добросовісних набувачів ОСОБА_8, ОСОБА_19 та ОСОБА_10 грошові кошти у сумі - 3 127 254,00 грн., що еквівалентно - 134 850,00 доларів США.

Позовні вимоги ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про стягнення коштів залишити без розгляду.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 01.03.1999 р. ОСОБА_4 придбав квартири під НОМЕР_2 та НОМЕР_1 у будинку НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 на підставі договорів купівлі продажу (Т. 1, а. с. 9, 10).

12.06.2003 р. (Т. 1, а. с. 29) ОСОБА_13 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.

20.06.2003 р. рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позовні вимоги ОСОБА_13 були задоволені у повному обсязі, за ОСОБА_13 визнано право власності на квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 37).

08.08.2003 р. (Т. 2, а. с. 54) ОСОБА_13 продала спірні квартири за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу ОСОБА_15, який у свою чергу 24.09.2003 р. (Т. 1, а. с. 11 - 12) подарував їх за нотаріально посвідченим договором дарування ОСОБА_16

19.12. 2003 р. (Т. 1, а. с. 15) ОСОБА_20, що діяла на підставі довіреності та в інтересах ОСОБА_16, продала, а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 придбали у рівних частках квартиру № АДРЕСА_1 та зареєстрували належним чином право власності на неї в органах ОМБТІ та РОН 25.12.2003 року, про що зроблено відмітку у книзі реєстрації прав власності.

Квартира за НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1 залишилася у власності ОСОБА_16.

13.12.2004 р. ОСОБА_21, діючи в інтересах ОСОБА_4 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою про визнання угод купівлі-продажу недійсними, договорів дарування недійсними, визнання права власності на квартиру, про виселення та вселення.

07 лютого 2006 р. суддею Приморського районного суду м. Одеси Турецькою І.О. провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та зустрічним позовом ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до ОСОБА_4 було зупинено до розгляду Малиновським районним судом м. Одеси цивільної справи за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_22 про визнання угод дійними.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_13 померла. До участі у справі у якості правонаступника ОСОБА_13 було залучено правонаступника останньої - ОСОБА_18.

04 червня 2009 р. Малиновський районний суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_18 до ОСОБА_4 про визнання угод дійсними та визнання права власності на квартири НОМЕР_2 та НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.12.2009 р. рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 04.06.2009 р. залишено без змін.

Рішенням Верховного Суду України від 18 серпня 2010 р., за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_21 в інтересах ОСОБА_4, касаційну скаргу задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2009 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23.12.2009 р. в частині задоволення позову ОСОБА_18 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_15, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_18 до ОСОБА_4, треті особи - ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_15, про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності відмовлено, у іншій частині рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 04.06.2009 р. та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23.12.2009 р. залишено без змін.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11.05.2005 р. (Т. 2, а. с. 65) право власності на квартиру АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_6, яке було зареєстровано в органах ОМБТІ та РОН 16.05.2005 р.. В подальшому квартира АДРЕСА_1 була реконструйована у нежитлове приміщення, про що 28.02.2006 р. на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради ОСОБА_6 було видано Свідоцтво від 12.04.2006 р. (Т. 2, а. с. 67) про право власності на нежитлове приміщення першого поверху.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 16.06.2009 р. (Т. 2, а. с. 58) частині реконструйованої квартири АДРЕСА_1 загальною площею - 43,3 кв. м., присвоєно НОМЕР_1 та визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_10. Частині реконструйованої квартири АДРЕСА_1 загальною площею - 136,8 кв. м., присвоєно НОМЕР_3 та визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_19 - на 2/3 частини, та за ОСОБА_8 - на 1/3 частини.

Згідно висновку експерту № 295/967/938/14 від 20.03.2015 р. (Т. 4, а. с. 5 - 15) вартість невід'ємних покращень, на суму яких збільшилася вартість квартири НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1, складає - 312 7254,00 грн., що еквівалентно - 134 850,00 доларам США.

Крім того, за період з грудня 2003 р. по 01.12.2013 р. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було сплачено у якості плати на утримання будинку та прибудинкової території - 25 307,79 грн., що підтверджується довідкою КП «Ренесанс» від 09.12.2013 р, квитанціями про сплату комунальних послуг та роздруківкою за особистим рахунком № 7002004.

Згідно довідки про склад сім'ї, наданої КП «Ренесанс» на ім'я ОСОБА_8 та ОСОБА_9, у квартирі НОМЕР_1 у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані та мешкають малолітня та неповнолітні діти власника квартири ОСОБА_19, а саме - ОСОБА_23, 2012 року народження, ОСОБА_24, 2003 року народження, ОСОБА_25, 2005 року народження, ОСОБА_26, 2005 року народження (Т. 4, а. с. 88 - 93).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.11.2016 р. (Т. 5, а. с. 15 - 23) клопотання ОСОБА_4,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання мирової угоди задоволено.

Визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_4,ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2016 р. в частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про витребування нерухомого майна (квартири) у добросовісного набувача, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном і виселення та в частині зустрічного позову ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування здійснених витрат, скасовано. Провадження у справі в цій частині закрито.

Прийнято відмову до ОСОБА_8, ОСОБА_19 від апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2016 р. в частині вирішення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 Апеляційне провадження в цій частині закрито.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.11.2016 р. (Т. 5, а. с. 24 - 28) прийнято відмовуОСОБА_8 та ОСОБА_19 від апеляційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2016 р. в частині залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_8, ОСОБА_19, ОСОБА_10 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів. Апеляційне провадження в цій частині закрито.

ОСОБА_12 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про витребування майна у добросовісного набувача, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, виселенні та зустрічного позову ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 третя особа - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про відшкодування витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_12 вказує на те, що на час подання апеляційної скарги вона є власником нежитлового приміщення-салону та магазину у будинку НОМЕР_2 на АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2016 р.. Майно придбано за відплатним договором, вона є добросовісним набувачем. З рішення суду не вбачається вибуття майна поза волею ОСОБА_4.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_27, представник ОСОБА_4, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважає необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Вказує на те, що апелянт набув нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2016 р., в той час як рішення ухвалено - 19.02.2016 р.. Тобто, на час ухвалення рішення суд не вирішив питання про права та обов'язки ОСОБА_12.

ОСОБА_27, представник ОСОБА_4, у судовому засіданні підтримав викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

ОСОБА_7 сповіщався про розгляд справи через його представника ОСОБА_28. Про розгляд справи освідомлений. У судове засідання, призначене на 26.04.2018 р., не з'явився. Причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань не надав.

Частиною 2 ст. 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у результатах розгляду справи, колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності осіб, які не з'явилися у судове засіданні.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 15.11.2016 р. (Т. 5, а. с. 15 - 23) рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2016 р. в частині позову ОСОБА_4 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 про витребування нерухомого майна (квартири) у добросовісного набувача, усунення перешкод у користуванні та розпорядження майном і виселення та в частині зустрічного позову ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування здійснених витрат, скасовано, провадження у справі в цій частині закрито, колегія суддів переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в частині задоволення первісних позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про витребування нерухомого майна, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні ним.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ЦПК України, у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги, право на апеляційне оскарження рішення суду мають особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_12 придбала у власність нежилі приміщення салону та магазину, які розташовані за адресою - АДРЕСА_1 відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 28.12.2016 р. (Т. 5, а. с. 176 - 177).

Рішення суду першої інстанції по даній справі ухвалено - 19.02.2016 р. (Т. 4, а. с. 88).

Таким чином, беззаперечно встановлено, що суд першої інстанції на час ухвалення оскарженого ОСОБА_12 рішення не вирішив питання про права та обов'язки останньої.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси чи (або) обов'язки такої особи не вирішувалося.

Про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_12 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19.02.2016 р. підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 362, 367, 368, 390 ЦПК України апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_12 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2016 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна ухвала складена 15 травня 2018 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

С. О. Погорєлова