Провадження №2/523/2713/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2018 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Судом прийнято до свого провадження вищевказаний позов.

Від представника позивача надійшла заява в якій просив накласти арешт на 1/2 частину нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яка зареєстрована за ОСОБА_2 в межах розміру суми позову, а саме, у сумі 82 005,87 гривень.

Свою вимогу обґрунтував тим, що відповідач як поручитель, зобовязався виконати пред'явлені позивачем вимоги, однак, не виконав їх, а саме: не сплатив грошові кошти за Договором овердрафтного кредитування № МБ-ОВ-СЮЕ-491 від 13.09.2016 р. та Договором поруки № МБ-П-СЮЕ-491/2 від 13.09.2016 р.

Позивачу стало відомо, що за ОСОБА_2 18.09.2017 року зареєстроване право власності на обєкт нерухомого майна - квартиру №147, загальною площею 75,2 кв. м., що знаходиться за адресою: вул. Марсельська, будинок 46, у м. Одесі (згідно інформаційної довідки № 99460220 від 05.10.2017 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

20 липня 2012 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що підтверджується штампом в паспорті у ОСОБА_2, та штампом у посвідці на постійне місце проживання ОСОБА_1.

З огляду на вищевикладене вважають, що згідно ч. 3 ст. 368 ЦК України, ст. 60, ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України квартира № 147, загальною площею 75,2 кв. м. житловою площею 41,4 кв. м. розташована за адресою: вул. Марсельська, будинок 46, у м. Одесі є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах. Відповідно, ОСОБА_1 є власником 1/2 частки вищезазначеної квартири, як частки у спільному майні подружжя.

Тому позивач просить враховуючи значний розмір заборгованості відповідача та відсутність у нього іншого нерухомого майна на яке може бути звернено стягнення, вважає, що відчуження відповідачем вищезазначеного нерухомого майна може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір щодо невиконання зобовязань за договором позики.

Позовні вимоги складають 81 956,67 грн.

Представником позивача не надано доказів щодо ринкової вартості майна, яке підлягає арешту.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують укладення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та докази перебування у шлюбі на момент реєстрації права власності на майно.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддею беруться до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Зокрема, такий вид забезпечення позову як арешт майна передбачає обмеження права власника майна на користування цим майном.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб'єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб'єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції).

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.9ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогст.151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність даних про дійсну вартість вказаного майна, а також про відсутність достовірних даних про укладення шлюбу між відповідачем та ОСОБА_2 та доказів перебування у шлюбі на момент реєстрації прав власності на нерухомість, а отже суд не вбачає можливим на даний час вирішити питання про співмірність арешту цього майна з заявленими вимогами, що може мати наслідком невиправдане обмеження прав третьої особи як власника щодо розпорядження своїм майном. До того ж, позивачем необґрунтовано та не доведено обставин існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову та наміру саме третьої особи дружини відповідача, розпорядитись своєю власністю.

Таким чином, слід повернути заяву про забезпечення позову заявникові та роз'яснити останньому, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє можливості заявника повторно звернутися до суду з цією заявою після усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.149,150 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» про забезпечення позову повернути заявникові.

Повернення заяви про забезпечення позову по справі не позбавляє заявника повторно звернутися до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя: