Справа № 357/5117/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді БондаренкоО. В. ,

при секретарі БондаренкоН.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з даним позовом 30.08.2018 року, мотивуючи тим, що 01.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №385/10/08-Ж, відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 55 250, 00 дол. США, зі сплатою 12,5 % річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості щомісяця до 20-го числа, починаючи з березня 2008 року по січень 2028 року включно по 230 доларів, з кінцевим терміном повернення останньої його частини в сумі 280 дол. США не пізніше 01 лютого 2028 року. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна - двокімнатної квартири житловою площею 27, 0 кв. м., загальною площею 51, 8 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 20, кв. 120.В якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення заставою вимог, кредитор 01 лютого 2008 року уклав з Позичальником Іпотечний договір №09/І-13, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 01.02.2008 року, реєстровим номером №494, відповідно до п.1.1 Іпотечного договору, Іпотекодавець передав в іпотеку Іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором нерухоме майно, а саме: - двокімнатну квартиру житловою площею 27,0 кв. м., загальною площею 51, 8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 01.02.2008 року з ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 01.02.2008 року, реєстровим номером №489, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу №5375350 від 01.02.2008 року, номер правочину 2665149.13.04.2009 року до кредитного договору між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту №385/10/08-Ж від 01.02.2008 року, відповідно до якого сторони дійшли згоди про відміну комісії за дострокове погашення кредиту та виключення пункту 3.3.10 та 3.4.1 Кредитного договору.06.03.2015 року до Кредитного договору між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту №385/10/08-Ж від 01.02.2008 року, відповідно до якого Сторони домовилися внести наступні змінив кредитний договір, змінити валюту Кредиту, та перевести суму кредиту 20 116, 48 дол. США разом із нарахованими процентами в сумі 109, 52 дол. США в гривню.06.03.2015 року до кредитного договору між сторонами було укладено договір про внесення змін до Договору кредиту №385/10/08-Ж від 01.02.2008 року, у зв'язку з переходом Кредитора на нове програмне обслуговування в ІБС «FIexCube», сторони дійшли згоди Договір кредиту викласти у новій редакції. 06.03.2015 року до Іпотечного договору між сторонами було укладено Договір про внесення змін №1 до Іпотечного договору №09/І-13 від 01.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 01.02.2008 року, за реєстровим номером №494. 11.05.2018 року ОСОБА_1 дізналася, що на примусовому виконанні Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області знаходиться виконавчий напис №15259, від 26.04.017 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про звернення стягнення на двокімнатну квартиру №120, загальною площею 51, 8 кв.м., житловою площею 27, 0 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 20, яка належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 01.02.2008 року та посвідченого приватним нотаріусом БМНО Київської області ОСОБА_4 01.02.2008 року, за реєстровим номером №489, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу №5375350 від 01.02.2008 року, номер правочину 2665149 за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки, задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості у розмірі 187 740,20 грн.03.10.2017 року Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрите виконавче провадження №54815708 з виконання виконавчого напису №15259 від 26.04.2017 року.Проте, вважають, що виконавчий напис №15259, від 26.04.017 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про звернення стягнення на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 20, вчинений з порушенням діючого законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв'язку з наступним. По-перше, враховуючи приписи ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», в яких визначено умови вчинення виконавчих написів, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172, згідно якого стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал кредитного договору, б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за якими вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитом,Згідно виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 26.04.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 зареєстрованого в реєстрі за № 7425, пропонується за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету іпотеки, задовольнити вимоги стягувача ПАТ Укрсоцбанк у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/ неналежного виконання боржником умов кредитного договору у розмірі 187 740,20 грн.Із вказаною сумою боргу позивач не погоджується, так як, відповідачем не надавався обґрунтований та детальний розрахунок заборгованості.Для встановлення наявності боргу у позичальника необхідно вивчити первинну бухгалтерську документацію, виходячи з того, що єдиним доказом наявності заборгованості можутьбути лише первинні бухгалтерські документи оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗаконуУкраїни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».У відповідності до п.п. 4.2, 4.3 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Національного банку України за № 254 від 18.06.2003 року підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. Первинні документи мають бути складені під час здійснення операцій, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або електронній формі. Також, відповідно до п. 5.6 вказаного вище Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.Позивач вважає, що належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості позичальника, є саме первинні документи, але такі первинні документи відсутні. Також, нотаріусом не було з'ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу, штрафу, пені та відсотків за користування кредитом, сума боргу стягнута згідно виконавчого напису не є доведеною, тобто, не може вважатися безспірною, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.По-друге, аналізуючи норми ст.ст. 33, 35 Закону України «Про Іпотеку» закону вбачається, що перед вчиненням виконавчого напису нотаріусом на договорі застави відповідач (стягувач) зобов'язаний був на адресу позивача (боржника) надіслати вимогу - письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання з одночасною реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.Згідно абзацу 3 ст. 24 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.Дана вимога Закону Відповідачем не була виконана.Звертаю увагу суду на той факт, що Позивачем взагалі не отримував жодних повідомлень від відповідача про усунення порушень в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки відповідачем не надано нотаріусу доказів отримання позивачем письмових вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості.Також, відповідачем були порушенні норми п. 6 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (обов'язок стягувача щодо надання 30 днів на добровільне виконання вимоги) та норми п. 5 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (відсутність попередження про позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати відповідач). У звязку з цим, позивач просилавизнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №15259, вчинений 26.04.017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про звернення стягнення на двокімнатну квартиру №120, загальною площею 51, 8 кв. м., житловою площею 27, 0 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 20, яка належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного з ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 від 01.02.2008 року, реєстровим номером №489, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу №5375350 від 01.02.2008 року, номер правочину 2665149 та стягнути з відповідача судовий збір в сумі 704,80 грн..

17.05.2018 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

14.06.2018 року представник ПАТ «Укрсоцбанк», за довіреністю, ОСОБА_6надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява ОСОБА_1 побудована виключно на власних припущеннях та не містить жодних доказів, того, що приватним нотаріусом порушені вимоги чинного законодавства, або доказів того, що нотаріусу не було надано документів, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і прострочення виконання ним зобов'язань, що ПАТ «Укрсоцбанк», начебто, не надано приватному нотаріусу належного розрахунку заборгованості, вимоги про усунення порушень.Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Для вчинення виконавчого напису стягувачем або уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, має бути зазначено: відомості про найменування і адресу стягувана та боржника; дата та місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код в ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу буде необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Також, необхідно звернути увагу на той факт, що нотаріусу необхідно надати документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і прострочення виконання ним зобов'язань.Проте, чіткого переліку таких документів законодавець не дає. Згідно до заяви про вчинення виконавчого напису та додатків до неї, що міститься в матеріалах приватного нотаріуса ОСОБА_3 банком були виконані зазначені умови, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми процентів, зазначених у виконавчому написі, не є безспірним. Отже, заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов'язкові відомості про боржника та стягувана, а також щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться стягнення, нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису, нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України.Таким чином, ПАТ «Укрсоцбанк» були надані всі необхідні документи на підтвердження безспірності заборгованості боржника, а саме детальний розрахунок заборгованості за Кредитним договором із зазначенням часового періоду виникнення заборгованості, періоду надходження та розподілення коштів, винесення на прострочену заборгованість, відсоткову ставку та ін., які містяться в матеріалах справи приватного нотаріуса ОСОБА_3, та дані документи є достатніми, та у повній мірі відповідають Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, та Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні».Також не відповідає вимогам чинного законодавства посилання позивача на необхідність особистого отримання Вимоги про усунення порушень, адже кредитор повинен направити на адресу боржників письмову вимогу про усунення порушення, та надати нотаріусу докази належного направлення повідомлення.Аналогічна позиція викладена в Узагальненні ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справі від 07.02.2014 року «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» - письмова вимога банку боржнику повинна надсилатись способом, передбаченим договором. При цьому чинне законодавство не встановлює обов'язку банку, кредитора перевіряти фактичне місцезнаходження чи місце проживання боржника/іпотекодавця та його розшуку, а отже і факт отримання. Це означає, що кредитор повинен надіслати боржнику письмове повідомлення про початок звернення стягнення на предмет іпотеки чи повідомлення про необхідність виконання зобов'язання на адресу, зазначену в договорі кредиту/іпотеки.Також звертають увагу, що позивачем взагалі не спростовано розрахунок заборгованості та суму боргу за виконавчим написом та боржником ОСОБА_1 жодним чином не доведено, що в неї наявний інший розмір заборгованості перед ПАТ «Укрсоцбанк», адже боржником не надано доказів того, що на час вчинення виконавчого напису, сума заборгованості була іншою ніж та, яка вказана нотаріусом, жодних доказів відсутності заборгованості або існування заборгованості в іншому розмірі, ніж зазначено у виконавчому написі, позивачем надано не було, та позивачем взагалі не доведено, чим таки порушуються її права вчиненням виконавчого напису для погашення заборгованості за Кредитним договором при існуючій та не спростованій сумі боргу.Таким чином подання ОСОБА_7 позовної заяви, є відвертим зловживанням процесуальними правами, ухиленням боржника від взятих на себе зобов'язань, та має штучний характер, з метою ухилення боржника від взятих на себе зобов'язань, а саме зобов'язання за Кредитним договором, яке є дійсним та повинно виконуватись.На підставі вищевикладеного, просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити у повному обсязі.

10.10.2018 року представник позивача, за довіреністю, ОСОБА_8 Леонідовичнадав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на безпідставність тверджень позивача щодо ненадання відповідачем приватному нотаріусу належного розрахунку заборгованості і вимоги про усунення порушень та ненадання позивачем відповідних доказів на підтвердження своїх доводів.Зважаючи на вищевикладене, вважаємо за необхідне зазначити про те, що хоча відповідач у відзиві зазначає про необхідність дотримання сторонами вимог ст. 81 ЦПК України та, в той же час, спростовує наявність у нього обов'язку «виконувати роботу по збиранню доказів за позивача, доводити або спростовувати безпідставні вимоги, побудовані на припущеннях», саме на відповідача в даному разі покладається обов'язок доведення правомірності звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису та надання нотаріусу необхідного переліку документів на виконання Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Всупереч цьому, відповідачем до відзиву не було надано жодного належного доказу в розумінні ст.ст. 77-81 ЦПК ш, які б обґрунтовували необхідність вчинення виконавчого напису нотаріуса, підтверджували заборгованості позичальника та, власне, безспірність такої заборгованості.Також, вважають за необхідне звернути увагу суду на ігнорування відповідачем положень законодавства про вчинення виконавчих написів та неврахування положень законодавства про фінансову звітність в частині визначення та правової природи документів, в яких належним чином може бути відображено операції за балансовими та позабалансовими рахунками.При цьому, зі змісту відзиву на позовну заяву слідує позиція відповідача про те, що надання нотаріусу розрахунку заборгованості є достатнім для відображення дійсної суми заборгованості боржника, оскільки чіткого переліку документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника законодавцем не визначено, а відсутність звернення нотаріуса до стягувача за наданням додаткової інформації свідчить про те, що нотаріусом було встановлено достатність наданого розрахунку для вчинення виконавчого напису.Для встановлення наявності боргу у позичальника необхідно вивчити первиннубухгалтерську документацію, виходячи з того, що єдиним доказом наявності заборгованості можуть бути лише первинні бухгалтерські документи оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закон загни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»від 16 липня 1999 року.В даному разі слід наголосити на тому, що наданий Банком лише розрахунок заборгованості на підтвердження безспірності заборгованості боржника вже саме по собі не може вважатися достатнім,обґрунтованим та, головне, безспірним доказом заборгованості ОСОБА_1.У відповідності до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Національного банку України за № 254 від 18.06.2003 року виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання. Однак такі первинні документи відсутні як в матеріалах нотаріальної справи за виконавчим написом №15259 від 26.04.2017 року, так і у матеріалах цивільної справи №357/5117/18, оскільки не були надані відповідачем навіть при поданні відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 Аналогічної позиції також дотримується і Вищий спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 25 березня 2015 року: «Крім того, судами не надано належної оцінки наявному в матеріалах справи розрахунку заборгованості, з якого неможливо встановити з якого періоду відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, також з розрахунку не вбачається, яка заборгованість по договору є поточною, а яка плановою, оскільки договір діє до 04 липня 2032 року». З урахуванням вищезазначеного, вважає за необхідне звернути увагу суду також на очевидну суперечність та необґрунтованість твердження відповідача про необхідність доведення позивачем іншого, ніж вказаний ПАТ «Укрсоцбанк» розміру заборгованості чи взагалі доказів відсутності такої заборгованості, оскільки для встановлення вказаної обставини необхідним є вивчення виключно первинної банківської документації, якою є виписки з особових рахунків клієнта, які і є підтвердженням виконаних за день операцій.Також, відповідачем по справі вказано на невідповідність вимогам чинного законодавства посилання позивача на необхідність особистого отримання вимоги про усунення порушень, оскільки законом встановлений лише обов'язок кредитора направити на адресу боржника письмову вимогу про усунення порушення, та надати нотаріусу докази належного направлення повідомлення на адресу боржника, однак, вказані твердження відповідач не підтвердив належними доказами та не долучив копії таких доказів до відзиву на позовну заяву, відзив відповідача є необґрунтованим та таким, що не може бути прийнятим Судом до уваги.Відтак, відповідачем не доведено в розумінні ст.ст. 77-81 ЦПК України факту направлення адресу боржника вказаного повідомлення, оскільки перед вчиненням виконавчого напису нотаріусом на договорі застави відповідач (Стягувач) зобов'язаний був надіслати вимогу на адресу позивача (боржника)письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання з одночасною реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення предмет забезпечувального обтяження, від так відповідачем не було виконано і положення абзацу 3 ст. 24 України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Таким чином, викладені фактичні обставини в повній мірі підтверджують порушення встановленого порядку Відповідачем щодо звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передчасність дій відповідача з упущенням ним суттєвих процедурних дій та недотримання встановленого законодавством про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та нормами законодавства про іпотеку порядку, що в сукупності є достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги підтвердження відповідачем власних доводів в заперечення заявлених позовних вимог, вважаємо, що наявні достатні правові підстави для задоволення позовних вимог та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №15259, вчинений 26.04.017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про звернення стягнення на двокімнатну квартиру №120, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 20, яка належить позивачу на праві власності.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Представник позивача, за договором, ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача, за довіреністю, ОСОБА_6,в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченихцим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджаєтьсясвоїми правами щодо предмета спору на власнийрозсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіхпроцесуальних прав та обовязків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставусвоїх вимог або заперечень.

Так, з матеріалів справи (а.с. 9 13) вбачається, що 01.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №385/10/08-Ж, відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 55 250, 00 дол. США, зі сплатою 12,5 % річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості щомісяця до 20-го числа, починаючи з березня 2008 року по січень 2028 року включно по 230 доларів, з кінцевим терміном повернення останньої його частини в сумі 280 дол. США не пізніше 01 лютого 2028 року. Відповідно до п. 1.2, 1.3 кредитного договору кредит надається позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна - двокімнатної квартири житловою площею 27, 0 кв. м., загальною площею 51, 8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення заставою вимоги, кредитор укладає з позичальником та за його рахунок іпотечний договір, з а умовами якого передає кредитору в іпотеку нерухоме майно для придбання якого згідно з п.1.2 цього Договору надається кредит, заставною вартістю 328 250,00 грн., що за офіційним курсом гривні до долара США встановленим Національним банком України на день укладення цього договору становить еквівалент 65 000,00 доларів США.

13.04.2009 року до кредитного договору між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту №385/10/08-Ж від 01.02.2008 року (а.с.14), відповідно до якого сторони дійшли згоди про відміну комісії за дострокове погашення кредиту та виключення пункту 3.3.10 та 3.4.1 Кредитного договору.

06.03.2015 року до Кредитного договору між сторонами було укладено Договір про внесення змін до Договору кредиту №385/10/08-Ж від 01.02.2008 року разом з додатками до нього (а.с. 15-20), відповідно до якого сторони домовилися внести наступні зміни в кредитний договір, змінити валюту Кредиту, та перевести суму кредиту 20 116, 48 дол. США разом із нарахованими процентами в сумі 109, 52 дол. США в гривню.

06.03.2015 року до кредитного договору між сторонами було укладено договір про внесення змін до Договору кредиту №385/10/08-Ж від 01.02.2008 року (а.с. 21-27), у зв'язку з переходом Кредитора на нове програмне обслуговування в ІБС «FIexCube», сторони дійшли згоди Договір кредиту викласти у новій редакції.

01.02.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №09/І-13 (а.с. 28-33), посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі за №494, відповідно до п.1.1 та 1.3якого, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов'язань за договором кредиту №385/10/08-Ж від 01.02.2008 року нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру №120 загальною площею 51, 8 кв. м., житловою площею 27,0 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, укладеного 01.02.2008 року з ОСОБА_5, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 01.02.2008 року, за реєстром №489, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу №5375350 від 01.02.2008 року, номер правочину 2665149. Вартість предмета іпотеки за згодою сторін становить 328 250,00 грн.,що за офіційним курсом гривні до долара США встановленим Національним банком України на день укладення цього договору становить еквівалент 65 000,00 доларів США.

06.03.2015 року до Іпотечного договору між сторонами було укладено Договір про внесення змін №1 (а.с. 34-37) до Іпотечного договору №09/І-13 від 01.02.2008 року,посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 01.02.2008 року, за реєстром №494, згідно якого сторони домовились про внесення змін до опису вимог (основного зобовязання), які забезпечуються іпотекою,а саме домовились що предмет іпотеки за іпотечним договором забезпечує вимоги іпотекодержателя щодо виконання іпотекодавцем ОСОБА_1 всіх зобовязань за договором кредиту№385/10/08-Ж від 01.02.2008 року, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, неустойки, комісій, тощо у такому розмірі у такій валюті уі в такі строки і в такому порядку, як це встановлено в договорі кредиту, з урахуванням всіх змін та доповнень до нього.

З матеріалів нотаріальної справи (а.с. 131) вбачається, що 08.06.2017 року за вих. №536412 ПАТ «Укрсоцбанк» направив ОСОБА_1 письмову вимогу про усунення порушень та добровільне виселення за договором кредиту №385/10/08-Ж від 01.02.2008 року, в якій повідомив про заборгованості в розмірі 187 740,20 грн. станом на 25.05.2017 року, встановив строк повернення кредиту та відсотків за користування кредитом, неустойки, які підлягають обовязковій сплаті у повному обсязі протягом 30 днів з дати відправлення письмової вимоги та повідомив, що у разі невиконання вимоги Банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку», шляхом подачі позову до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. Також повідомив про те, що якщо позичальник не має наміру усувати порушення умов основного зобовязання чи якщо позичальник не усуне їх протягом 30 днів, Пат «Укрсоцбанк» вимагає від боржника добровільно звільнити всіма мешканцями житлове приміщення, яке є предметом іпотеки, з обовязковим зняттям всіх мешканців зазначеного житла з реєстраційного обліку.

26.07.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк», в особі представника ОСОБА_9, направив Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 Анатолійовичузаяву про вчинення виконавчого напису (а.с.113) на іпотечному договорі № б/н від 01.02.2008 року про звернення стягнення на двокімнатну квартиру №120, загальною площею 51, 8 кв. м., житловою площею 27, 0 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 20, власником предмета іпотеки є ОСОБА_1 підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 01.02.2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 01.02.2008 року, за реєстровим №489, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу №5375350 від 01.02.2008 року, номер правочину 2665149, за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки, просить задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 25.05.2016 року по 25.05.2017 року в загальному розмірі 187 740,20 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

26.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15259 від 26.07.2017 року (а.с. 63, 112), про звернення стягнення на двокімнатну квартиру №120, загальною площею 51, 8 кв. м., житловою площею 27, 0 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, буд. 20, власником предмета іпотеки є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 01.02.2008 року та посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 01.02.2008 року, за реєстровим №489, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу №5375350 від 01.02.2008 року, номер правочину 2665149, за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки, пропонує задовольнити вимоги стягувача ПАТ «Укрсоцбанк» у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 25.05.2016 року по 25.05.2017 року у загальному розмірі 187 740,20 грн. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

З вказаного виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. ст. 34, 87-91 Закону України «Про нотаріат», Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

03.10.2017 року старшим державним виконавцем Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_10 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54815708 щодо виконання виконавчого напису №15259 від 26.07.2017 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 65).

Відповідно до ст.78 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Як передбачено п.3.1., 3.2. Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

Відповідно до п.2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобовязаннями, подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до розяснень наданих судам у п.13 постанови пленуму ВСУ №2 від 31 січня 1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року №483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. (Абзац перший пункту 13 із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України N 2 ( v0002700-95 ) від 13.01.95, N 12 ( v0012700-96 ) від 01.11.96 ).

Судом враховується, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Таким чином, слід встановити, чи були надані банком нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15.

Відповідно до ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов'язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та постанові від 10.10.2018 року у справі №405/1015/17.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження той факт, що відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» не надав приватному нотаріусу ОСОБА_3 необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача.

Так, з матеріалів нотаріальної справи ( а.с. 112-179), яка була надана приватним нотаріусом ОСОБА_3 Анатолійовичемна виконання ухвали суду від 18.06.2018 року про витребування доказів у справі, для вчинення виконавчого напису нотаріусу було надано: іпотечний договір, кредитний договір, довідка розрахунок заборгованості, довідка фінансової установи про ненадходження платежу за кредитним договором та детальний розпис сукупної вартості кредиту.

Також, банк надав нотаріусу копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання з відміткою стягувача про непогашення заборгованості від 08.06.2017 року вих. №536412, яка була направлена ОСОБА_1, про те, що станом на 25.05.2017 року в неї перед банком існує заборгованість в розмірі 187 740,20 грн., яку необхідно погасити протягом 30 днів. До копії письмової вимоги від 08.06.2017року було додано список згрупованих поштових відправлень цінних листів про направлення позивачу даного повідомлення, разом з квитанцією від 14.06.2017 року та описом вкладень цінного листа.

Однак, суд не приймає до уваги дані докази, оскільки, нотаріусу відомості про отримання боржником вказаного повідомлення надані не були, а боржник вважається належним чином повідомлений про вимогу щодо усунення порушень за кредитним договором в тому разі, коли Банком не лише відправлено на адресу такого боржника листа про усунення порушень за кредитним договором, а й доведено факт його вручення адресатові під розписку.

Таким чином, не отримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором обєктивно позбавила його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги ПАТ «Укрсоцбанк». Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що обєктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Також, позивач вказує на те, що Банк не надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису документи, які встановлюють безспірність заборгованості, а саме первинні бухгалтерські документи.

Так, з матеріалів нотаріальної справи вбачається, що банк надав нотаріусу довідку розрахунок заборгованості (а.с. 130, 142-144), однак з довідки, яка надана представником банку ОСОБА_11, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, оскільки первинні облікові документи, оформлені у порядку визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5, нотаріусу надані не були, тому і підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, а також розмір штрафних санкцій та процентів за користування кредитними коштами, зазначених у виконавчому написі, є безспірним.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.За пунктом 62 Постанови Правління Національного банку України «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Тому, суд критично оцінює дані докази, яку відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису.

Також, в підтвердження своїх вимог позивач вказує, що перед вчиненням виконавчого напису нотаріусом на договорі застави відповідач (стягувач) зобов'язаний був на адресу позивача (боржника) надіслати вимогу - письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання з одночасною реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження згідно абзацу 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» і дана вимога Закону відповідачем виконана не була.

Однак, слід зазначити, що згідно положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» сфера дії цього Закону поширюється та визначає правовий режим регулювання обтяжень саме рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобовязань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлюєнаявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставусвоїх вимог або заперечень, крімвипадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягаютьвстановленню при ухваленні судового рішення.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому підлягає до задоволення в повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати в розмірі 704,80 грн. ( а.с. 1).

Керуючись ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 4, 12, 7681, 141, 223, 258, 259, 264265, 268, 354, 355 ЦПК України, п.9 ч. 1 перехідних положень ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_7 ( 09.12.1981 рік народження, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1) до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ( Код , 03150, м. Київ,вул.. Ковпака,29), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 ( 01001, м. Київ, пров. Музейний,10,прим. 505), Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Київської області ( 09112, Київська область, м. Біла Церква, бульвар Олександрійський,94), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 26.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 15259, про звернення стягнення на двокімнатну квартиру №120, загальною площею 51,8 кв. м., житловою площею 27,0 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Водопійна, 20, яка належить на праві власності ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 01.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4 реєстровий номер №489, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів згідно витягу №5375350 від 01.02.2008 року, номер правочину 2665149, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_7 судові витрати у справі в розмірі 704,80 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.12.2018 року.

СуддяОСОБА_12