Ухвала

21 травня 2018 року

м. Київ

справа № 459/1087/17

провадження № 61-26954ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на постанову апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя

особа - Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами,

ВСТАНОВИВ:

Подана 11 квітня 2018 року касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

Відповідно до статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Відповідно до пункту 11 частини 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України № 1401-VIII від 02 червня

2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з

01 січня 2019 року.

Зазначені зміни до Конституції України набули чинності 30 вересня 2016 року, а провадження у справі відкрито після цих змін. Отже, представництво у Верховному Суді може здійснюватися виключно адвокатами.

Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

До касаційної скарги заявником додано копію довіреності від 19 грудня

2016 року №570/4/661-3388, якою уповноважено ОСОБА_2 представляти інтереси ОСОБА_1 у судових справах в усіх судових установах України. Касаційна скарга підписана представником за довіреністю, проте відсутні дані, що ОСОБА_2 є адвокатом.

З огляду на викладене заявнику необхідно на виконання вищевказаних положень закону надати до суду касаційної інстанції документи, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1, подану представником ОСОБА_2, на постанову апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 08 червня

2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило