ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/2858/18
Провадження № 2/636/1648/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

20 листопада 2018 рокуЧугуївський міський суд Харківської області
в складі:головуючого - судді Гуменного З.І.,
секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, в інтересах: ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на його утримання у розмірі ? від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку з моменту подання заяви на користь державного виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів, піклувальників, у родину яких буде влаштована дитина, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог Орган опіки та піклування посилається на те, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_1, мати якого померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року. На даний час малолітній ОСОБА_1 перебуває в Чугуївському міському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей, батько дитини останнього не відвідує та матеріально не забезпечує, в зв'язку з чим комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_1

Від представника позивача за довіреністю ОСОБА_3 надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі та відсутність заперечень проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, та через оголошення на веб-сайті суду офіційної сторінки Судова влада України, письмові заперечення проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав.

Враховуючи, те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідач не подав відзив, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 05.06.2008р. (а.с. 5). Мати малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 6).

З 13.02.2018р. малолітній ОСОБА_1 перебуває в Чугуївському міському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей і за час перебування ОСОБА_1 в центрі батько ОСОБА_2 його не відвідував, матеріально не забезпечував, на зв'язок з адміністрацією не виходив (а.с. 7). Відповідно до інформації ЗОШ №7 м. Чугуєва від 13.04.2018 №01-30/157 встановлено, що за період навчання малолітнього ОСОБА_1 в закладі, батько жодного разу до школи не з'явився, успіхами не цікавився, в телефонному режимі з класним керівником не спілкувався (а.с.8).

Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до діючого СК України до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Стаття 164 СК України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, якими можуть бути: ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; якщо батьки є хронічними алкоголіками або наркоманами; якщо батьки вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва (п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України)

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Таким чином, оскільки відповідач не переймається станом здоров`я свого малолітнього сина, ухиляється від виконання своїх обов'язків, передбачених законом, по його вихованню та матеріальному утриманню, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення його батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі малолітнього ОСОБА_1, і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені його права та інтереси.

Надані докази є підтвердженням того, що позбавлення батька батьківських прав є доцільним, оскільки відповідач допустив свідоме нехтування своїми обов'язками щодо виховання і утримання дитини, ухилення від виконання своїх обов'язків. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_1

Що стосується позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України,особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 70%.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з у вигляді 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідач безвідповідально ставляться до виховання своєї дитини, ухиляються від виконання своїх обов'язків по їх вихованню, тому доцільно позбавити його батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дитини, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу його право на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною у відповідності зі ст. 168 СК України, якщо це не завдасть шкоди їх життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи, що в свою чергу на думку суду буде стимулювати відповідача до виправлення й дасть можливість в майбутньому, при наявності їх бажання, звернутись до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, враховуючи, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, та те, що позов підлягає повному задоволенню, з відповідача підлягає стягненню судовий збір за кожну позовну вимогу на користь держави, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору при пред'явлені позову.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-282, ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області в інтересах: ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Харків, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Харків, на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, у родину, до якої дитина буде влаштована, на утримання малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 10 липня 2018 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 року у м. Харків, судовий збір в дохід держави у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев'ять) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя -