РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/715/18

16 травня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - не з'явився

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу №564/715/18 за позовом ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні сімейні погляди на сімейне життя та обов'язки, відсутнє взаєморозуміння та повага одне до одного. Наразі шлюбні відносини фактично припинені. Вважає, що подальше збереження шлюбу буде шкодити її інтересам та інтересам дитини. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, кошти на утримання якої відповідач у добровільному порядку не надає. Враховуючи наведене, просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки, а також судовий збір та витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні представник позивача відмовився від позову в частині стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Заява про відмову від позовних вимог в частині стягнення витрат на правову допомогу не порушує прав та законних інтересів третіх осіб, а тому приймається судом.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Згідно приписів ч.3 ст.200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, 14.11.2008 року Мирненською сільською радою Костопільського району Рівненської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5, про що складено відповідний актовий запис за №16.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про що складено відповідний актовий запис за №165.

Спір з приводу місця проживання дітини відсутній.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, спільне господарство не ведуть, не бажають надалі підтримувати шлюбні відносини і зберегти шлюб, доказів іншого суду не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, що у відповідності до положень ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу.

Суд не вбачає підстав для надання сторонам строку на примирення.

Також, відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до частин 1, 3 статті 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно приписів ч.1,2 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2018 року становить 1860 грн.

Визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості і розумності та з урахуванням потреб дитини, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 930 гривень є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позов про стягнення аліментів був поданий 04 квітня 2018 року, а тому, за правилами ст.191 СК України, саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду заяви про розірвання шлюбу становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", станом на 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762 грн.

При поданні позову ОСОБА_3 сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджується квитанцією №23 від 02.04.2018 року.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на судовий збір у розмірі 352,40 грн. за подання позову про розірвання шлюбу.

Також, підлягає до повернення ОСОБА_3 з державного бюджету судовий збір у розмірі 352 /триста п'ятдесят дві/ гривні 40 копійок, сплачений згідно квитанції №23 від 02.04.2018 року при поданні позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн. за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 142, 176, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, зареєстрований 14.11.2008 Мирненською сільською радою Костопільського району Рівненської області, актовий запис №16.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) аліменти на утримання дочки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 930 /дев'ятсот тридцять/ грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04.04.2018 та до досягнення дитиною повноліття.

В частині стягнення аліментів допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

Повернути ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) з державного бюджету судовий збір у розмірі 352 /триста п'ятдесят дві/ гривні 40 копійок, сплачений згідно квитанції №23 від 02.04.2018 року при поданні позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Виконання рішення у частині повернення судового збору доручити управлінню Державної казначейської служби України в Костопільському районі Рівненської області.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2) 352 /триста п'ятдесят дві/ грн. 40 коп. витрат на судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) в дохід держави 352 /триста п'ятдесят дві/ грн. 40 коп. судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 16.05.2018.

СуддяВ. В. Левчук