ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2018 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за Договором про надання кредиту, -

в с т а н о в и в:

04.09.2018 року позивач ОСОБА_2 «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернулися до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за Договором про надання кредиту. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що у 2012 році між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання кредиту, відповідно до умов якого Банк надав відповідачу кредитні кошти. В свою чергу, позичальник зобов'язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом.

23.12.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» був укладений Договір факторингу, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», своє право вимоги заборгованості за кредитним договорором, в тому числі за кредитним договором, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа-Банк». ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, в свою чергу відповідач порушила умови договору, кредит за Договором у повному обсязі не сплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яку позивач не сплачує, що призвело до звернення з даним позовом до суду. Просять стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 84566,39 грн. та судові витрати по справі.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 20.09.2018 року позовну заяву ОСОБА_2 «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про стягнення грошових коштів за Договором про надання кредиту залишено без руху.

17.10.2018 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява від представника позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання.

В судове засідання представник позивача не зявився, в поданій позовній заяві просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

В судове засідання відповідач не зявилася, 15.11.2018 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про стягнення коштів за кредитним договором в якій вона просила справу розглянути в її відсутність, в задоволенні позову відмовити у звязку з необґрунтованістю позовних вимог та у звязку зі спливом строків позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи судом встановлено, що 22 листопада 2012 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 500322350, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 60000 грн., з кінцевим строком повернення кредиту до 23 листопада 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

ПАТ «АЛЬФА-БАНК» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором.

Як зазначив позивач, внаслідок істотних порушень відповідачем зобовязань за кредитним договором, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» визнав строк повного повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, здійснюючи телефонні дзвінки та шляхом направлення письмових повідомлень про необхідність сплати простроченої заборгованості. Але вимоги ПАТ «АЛЬФА-БАНК», щодо погашення простроченої заборгованості за кредитним договором, відповідачем були проігноровані, а заборгованість не сплачена.

23.12.2013 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ«РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №2013-1, відповідно до умов якого ПАТ «АЛЬФА-БАНК» відступив ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором, в тому числі за кредитним договором № 500322350 від 22.11.2012 року, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «АЛЬФА-БАНК».

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, як зазначив позивач, станом на 23.12.2013 року заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором №500322350 від 22.11.2012 року становить 84566,39 гривень, яка складається з наступного: прострочена заборгованість по тілу кредиту 76566,39 гривень та прострочені відсотки за користування кредитом 8000 гривень.

З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

З метою досудового врегулювання спору, 29 травня 2018 року за вихідним № 2-30409696 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» на адресу відповідача було надіслано вимогу про погашення простроченої заборгованості за кредитним договором № 500322350 від 22.11.2012 року.

Разом з тим, як зазначив у позовній заяві позивач, дана вимога відповідачем не виконана, заборгованість не погашена.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач просить застосувати строки позовної давності, посилаючись на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, оскільки ПАТ «АЛЬФА-БАНК» до 23.12.2013 року визнав строк повернення кредиту таким, що настав та розпочав процедуру досудового врегулювання проблемної заборгованості, шляхом направлення письмових повідомлень. Таким чином, направивши ще у 2013 році вимогу про дострокове погашення кредиту ПАТ «АЛЬФА-БАНК» змінило строк виконання основного зобовязання за кредитним договором з 23.11.2017 року на 2013 рік, тобто до 23.12.2013 року і саме з цього часу почався перебіг строку позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Згідно з вимогами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначив позивач, станом на 23.12.2013 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість і саме з цього часу позивачу стало відомо про порушення умов договору та перейшло право вимоги заборгованості за кредитним договорм і з цього часу має відраховуватися строк позовної давності, а ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором №500322350 від 22.11.2012 року - 04.09.2018 року, а тому суд вважає позивачем пропущено строк позовної давності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскільки ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» пропустив строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом як до основної вимоги так і до додаткової вимоги, то згідно з ч.4 ст. 267 ЦК України це є підставою для відмови у позові.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст.4,12,81,89,141,265,268 ЦПК України, на підставі ст.526,610,611,615,1049,1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна», , місцезнаходження: бульвар В.Гавела, 6, м. Київ до ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент.номер НОМЕР_1, зареєстр.: ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення грошових коштів за Договором про надання кредиту відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В. Соловей