Справа № 594/1092/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2018 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борщеві, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі рішення Борщівського районного суду від 16 грудня 2014 року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 27 листопада 2014 року і до досягнення нею повноліття.

Проте незважаючи на незначний розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання дочки, відповідач сплачує такі не регулярно та не в повному обсязі, систематично допускає заборгованість по таких, погашаючи заборгованість при потребі. На даний час дочка потребує значно більшого матеріального утримання, ніж 350 грн. на місяць, що зумовлено її розвитком, вихованням, навчанням, забезпеченням належних умов проживання, додатковими витратами, у звязку з забезпеченням лікування, відпочинку.

Поряд з тим зазначила, що станом на сьогодні вона не працює, у звязку з чим доходів не отримує, у власності будь-якого майна не має. Проживає за рахунок допомоги матері, в господарстві якої проживає разом з дочкою. Періодично виїжджає за кордон на роботу, щоб забезпечити належний матеріальний рівень життя дочки.

Також вказала, що відповідач є працездатним, здоровим, інших утриманців не має, забезпечує для себе необхідний рівень життя. Відповідач працює, виїжджає на заробітки за межі держави, де за його словами отримує щомісячно 700-800 доларів США, користується автотранспортом, що свідчить про наявність необхідних коштів, а тому просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 16 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу протягом п'ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву.

Як слідує з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 ухвалу суду про відкриття провадження у справі, позовну заяву та додані до такої документи отримав 18.10.2018 року, про що 20.10.2018 р. до суду надійшло поштове повідомлення. Проте, відповідач у встановлений строк відзиву щодо позову не подав.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.192 цього ж Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ИД № 205467, повторно виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Також встановлено, що сторони шлюб розірвали і на підставі рішення Борщівського районного суду від 16.12.2014 року у справі № 594/1448/14-ц, звідповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1, стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 27 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Поряд з тим, встановлено, що позивач ОСОБА_1 разом із дочкою проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Дочка знаходиться під опікою та на утриманні матері. У своєму користуванні позивач нерухомого майна та земельних ділянок не має. Наведене підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов проживання №25 від 10.08.2018 року, складеного комісією Сковятинської сільської ради, довідками Сковятинської сільської ради №486 від 10.08.2018 року та №487 від 10.08.2018 року.

Доказів, які б стверджували, ті обставини, що відповідач є непрацездатним, з незадовільним станом здоровя, має інших утриманців, отримує регулярний дохід, суду не надано, не здобуто таких і в ході судового розгляду.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, оскільки з моменту постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, витрати на утримання останньої збільшились, вимоги позивача щодо збільшення розміру стягуваних аліментів знаходить підставними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на утримання малолітньої дочки, суд враховує, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 3 до 6 років, та від 6 до 18 років суттєво збільшився.

Так, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму складає: для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; тоді як відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складав - 1032 гривні; для дітей віком від 6 до 18 років - 1286 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Таким чином вказана норма передбачає надання державою дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, гарантії щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватись з її платника. Підвищуючи цей мінімальний розмір, держава підвищує соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини.

Крім того, держава встановлює норми, за яких рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про Державний бюджет на 2018 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років станом на 1 липня 2018 року становить 1944 грн., відповідно 50% на одну дитину становить 972 грн. в місяць. Поряд з тим, вказаний законодавчий акт передбачає підвищення прожиткового мінімуму кілька раз на рік. А отже, держава таким чином гарантує постійне зростання такого мінімуму.

А тому, суд приходить до висновку, що в даному випадку збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів до 1500 грн. на місяць є підставними, позивачем обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

При цьому, суд також враховує відсутність заперечень щодо спору з сторони відповідача.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. А отже, аліменти у розмірі 1500 грн. для дитини підлягають стягненню з відповідача з моменту набрання рішенням законної сили.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача і судові витрати по справі у вигляді судового збору.

На підставі наведеного, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік», керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 279 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Шишківці Борщівського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_2, на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (однієї тисячі пятсот) гривень щомісячно, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. судового збору.

Відкликати з Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області виконавчий лист №594/1448/14-ц від 16.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1, аліментів на утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 27.11.2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі такої скарги до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд Тернопільської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: