Справа № 282/52/18
Провадження № 2/282/110/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді В.В.Вальчука

за участю секретаря судового засідання В.І.Демчук

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "ПриватБанк», інтереси якого представляє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач зазначає, що 07 жовтня 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2, було укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту в сумі 16300,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Відповідно до умов кредитного договору позивач свої зобовязання виконав перед відповідачем повністю надавши кредит у розмірі, який визначено договором.

В свою чергу ОСОБА_2, в порушення умов кредитного договору не виконує свої зобовязання щодо своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, що у свою чергу призвело до порушення нею прав та інтересів банку.

Загальний розмір боргу за Кредитним договором станом на 25 грудня 2017 року становить 20858,18 грн.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд постановити рішення про стягнення з відповідачки ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк "ПриватБанк», заборгованість по кредитному договору №б/н від 07.10.2013 року на загальну суму 20858,18 грн., та судові витрати.

В судове засідання представник позивача не зявився, але ним подано заяву в якій вказує, що він просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обємі.

Відповідач у судове засідання на розгляд справи не зявилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає частково і просить зменшити суму позовних вимог.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Із договору №б/н від 07.10.2013 року вбачається, що Кредитор ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав Позичальнику ОСОБА_2 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користуванням кредиту на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Свої зобовязання Кредитор перед Позичальником виконав і надав йому кредитні кошти.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором №б/н від 07.10.2013 року станом на 25.12.2017 року позичальник не виконав умов кредитного договору, а саме: не сплачує кредит та не сплачує відсотки за користування кредитними коштами та має заборгованість, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 5875,06 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6820,98 грн.

Такий розмір заборгованості є обґрунтованим, здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданими до суду розрахунками, у звязку з чим, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується розрахунку пені в сумі 6692,70 грн., а також заборгованості за штрафами в сумі 1469,44 грн., суд зазначає наступне.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст.610 ЦК України.

Тобто, пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Разом з тим, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та судовим штрафом задоволенню не підлягає. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил, клієнт зобовязаний сплачувати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, а також сплачувати комісію на умовах передбачених договором.

Враховуючи, що згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, тому суд вважає, що вимога про стягнення заборгованості за пенею в сумі 6692,70 грн., не знайшла своє підтвердження, у звязку з чим, в задоволенні вказаної вимоги необхідно відмовити.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та Правил надання банківських послуг» при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісії.

За змістом ст.549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій.

Аналізуючи вище вказані вимоги, суд приходить до висновку, що позивач, звертаючись до суду з даним позовом, просив застосувати до відповідача подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірного зобов'язання - прострочення виконання грошового зобов'язання, що суперечить вимогам ч.1 ст.61 Конституції України та ч.3 ст.509 ЦК України, згідно з якими, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За таких обставин, в задоволенні вимоги про стягнення з відповідача штрафів в сумі 1469,44 грн., має бути відмовлено.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, дійсно не виконав зобовязання за договором від 07 жовтня 2013 року, а тому вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 5875,06 грн. та заборгованості по процентам в сумі 6820,98 грн., підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що хоча і позов задоволено частково, суд виходить з того, що при подачі позовної заяви позивачем було сплачено мінімальну суму судового збору, передбачену Законом України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню на користь позивача вся сума судового збору, що становить 1762 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 211, 258, 259, 263-265, 273, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 11, 509, 526, 625, 1049, 1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки с. Нова Чортория вул. Садова,10 Любарського району Житомирської області, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» р/р 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за заборгованість по кредитному договору № б/н від 21.10.2013 року на загальну суму 12696 (дванадцять тисяч шістсот девяносто шість) грн. 04 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, жительки с. Нова Чортория вул. Садова,10 Любарського району Житомирської області, на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» р/р 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за витрати по сплаті судового збору в сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Вальчук В.В.