Справа № 242/5871/18
Провадження № 2/242/1730/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2018 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ опіки та піклування Селидівської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 12.11.2018 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в обґрунтування якого зазначив, що йому на праві власності належить будинок, що розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Карєрна буд. № 5. За вищевказаною адресою значиться також зареєстрованою його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3, які з липня 2014 року проживають в РФ, Республіка Саха (Якутія) АДРЕСА_1 і повертатися до України не збираються. Реєстрація за вищевказаною адресою відповідача перешкоджає власнику розпорядитися власністю, він вимушений нести додаткові витрати на утримання майна. Відповідач на прохання знятися з місця реєстрації відповідачі надали йому нотаріально посвідчену заяву, що вони не проти задоволення позову про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Просить суд визнати відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Карєрна буд. № 5.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.11.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву із підтриманням позовних вимог та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце слухання справи. В матеріалах справи міститься спільна заява ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 29.09.2018 року, посвідчена нотаріусом Нюренгринського нотаріального округу Республіка Саха (Якутія), РФ, в якій вони позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням визнали у повному обсязі.

Представники третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору Відділ опіки та піклування Селидівської міської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про слухання справи без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечував..

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що будинок, який розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Карєрна буд. № 5, належить позивачу ОСОБА_1 на підставі до договору дарування від 09.09.1995 року.

Як вбачається з посвідки на постійне місце проживання № 46-38/Д/10 від 24.12.2010 року, ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно довідки виданої КП «Комунальник» № 1083 від 17.10.2018 року, за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Карєрна буд. № 5, зареєстрованим значаться ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до акту від 17.10.2018 року, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з липня 2014 року в будинку не проживають.

Згідно довідки ТОВ «Жилремсервіс» від 06.10.2018 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: РФ, Республіка Саха (Якутія), АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки № 167 від 01.10.2018 року, виданої Нюренгрінським філіалом державного освітнього закладу «Алданський політехнічний технікум», ОСОБА_3 є студентом 2 курсу очної форми навчання за спеціальністю «Правоохоронна діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України).

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 16.01.2012 року у справі № 6-57цс11.

У відповідності до ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

Вищевказані докази в їх сукупності приводять суд до переконання, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст. 405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідачів у спірному приміщенні понад один рік є поважними.

Підсумовуючі вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 є такими, що підлягають задоволенню, а саме слід визнати відповідачів ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: Донецька область, м. Селидове, вул. Карєрна буд. № 5.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ опіки та піклування Селидівської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5, Якутського АРСР, РФ, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: Донецька область, місто Селидове, вулиця Карєрна, будинок № 5.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_6, Україна, такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: Донецька область, місто Селидове, вулиця Карєрна, будинок № 5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстроване місце проживання Донецька область, м. Селидове, вул. Карєрна, буд. № 5, ІПН НОМЕР_1.

Відповідачі:

1) ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстроване місце проживання Донецька область, м. Селидове, вул. Карєрна, буд. № 5 та фактичне місце проживання: РФ, Республіка Саха (Якутія) АДРЕСА_1.

2) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстроване місце проживання Донецька область, м. Селидове, вул. Карєрна, буд. № 5 та фактичне місце проживання: РФ, Республіка Саха (Якутія) АДРЕСА_1.

Третя особа, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, місцезнаходження: 85400, Донецька область, м. Селидове, вул. К. Маркса, буд. № 8, ідентифікаційний код юридичної особи 04052962.

Суддя Н.О. Хацько