Справа № 541/2511/18
Провадження № 2/541/1282/2018
У Х В А Л А
19 листопада 2018 року м. Миргород
05.11.2018 до суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, в якій позивачі просили забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру №3, яка знаходиться в будинку №22/5 по вулиці Старосвітській в місті Миргород Полтавської області.
Відповідно до положень ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Положеннями ч.1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Пунктом 4 Постанови №9 від 22.12.2006 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Статтею 41 Конституції України встановлено - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Дослідивши надані із позовною заявою позивачами докази та оцінивши їх в сукупності, вважаю, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Зі змісту доданих до заяви позивача документів випливає, що сторони по справі є співвласниками квартири №3, яка знаходиться в будинку №22/5 по вулиці Старосвітській в місті Миргород Полтавської області.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися з позовною вимогою до ОСОБА_3 про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності, оскільки відповідач повністю обмежив доступ до спільного майна.
За таких обставин невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду по справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності.
Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову до ОСОБА_3 про виділ частки з майна, що є у спільній частковій власності задовольнити .
З метою забезпечення позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 накласти арешт на квартиру №3, яка знаходиться в будинку №22/5 по вулиці Старосвітській в місті Миргород Полтавської області, що складається в цілому з : трьох житлових кімнат загальною площею 57,3 кв.м., житловою площею - 36,0 кв.м.
Копію ухвали направити сторонам по справі - для відому, Відділу реєстрації прав на нерухоме майно виконавчого комітету Миргородської міської ради для негайного виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя ОСОБА_4