Справа № 495/9925/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

26 жовтня 2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої-одноособово судді Шевчук Ю.В.,

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Мамончик К.І.,

за участю: прокурора Деменко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради» про направлення на примусове лікування в умовах ОПБ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И В:

Комунальне Некомерційне підприємство «Обласна Психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради» звернулась до суду з заявою про направлення на примусове лікування в умовах ОПБ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: Одеська область, м.Білгород-Дністровський, вул. Перемоги 25/133.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 заяву про направлення на примусове лікування в умовах ОПБ ОСОБА_3підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, просив відмовити у її задоволенні, оскільки вона не мотивована.

ОСОБА_3 заперечував щодо його госпіталізації та примусове лікування. Пояснив, що будь-яких психічних розладів не має.

В судовому засіданні встановлено, що до відділення Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради»поступив у супроводі рідної сестри та працівників поліції ОСОБА_3 з погіршенням психічного стану, скарги на слабкість, порушення сну, тривоги, страху, «голоси в голові».

Згідно висновку лікарів-психіатрів від 23 квітня 2018 року №26 ОСОБА_3 страждає тяжким психічним розладом в формі органічний галюциноз з суїцидальними намірами, тяжкий психічний розлад, представляє загрозу собі та оточуючим, необхідно госпіталізувати та лікувати в умовах лікарні у примусовому порядку. Ненадання хворому стаціонарного психіатричної допомоги призведе до погіршання психічного стану, що може нанести суттєву шкоду його здоров'ю та небезпеку для себе і оточуючих.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно із ст.4 Закону України «Про психіатричну допомогу», психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у громадянина тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу», перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації.

У відповідності до ч. 1 ст. 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 342 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Зібрані в справі докази та їх оцінка вказують на відсутність підстав для госпіталізації та примусовому лікуванні в умовах звичайного режиму психіатричного стаціонару відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Із наданих суду матеріалів не вбачається наявності на сьогоднішній день у громадянина ОСОБА_3 тяжкого психічного розладу, який би створював небезпеку для нього чи оточуючих. Не встановлена неспроможність ОСОБА_3 самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

ОСОБА_3 проявив себе адекватною людиною, який розуміє значення своїх дій, реально оцінює навколишню дійсність, свій психічний стан. Його поведінка не містить ознак будь-якої небезпеки для себе і оточуючих.

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради» про госпіталізацію у психіатричний стаціонар ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст. 341, 342, 294, 258, 259, 263 ЦПК України, ст.ст.4, 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви Комунального Некомерційного підприємства «Обласна Психіатрична лікарня №4» Одеської обласної ради» про примусову госпиталізацію та направлення на примусове лікування в умовах ОПБ ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1- відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя :

Присяжні :