У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі : головуючого судді Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря Фоміних С.В.,

за участю заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої сторони - не з'явився,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення судових витрат. В скарзі зазначив, що ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 02.03.2018 року задоволено попередню скаргу заявника та визнано виконавчий лист № 221/1171/16-ц, виданий Волноваським районним судом Донецької області , виконавче провадження № 53415968, таким , що не підлягає виконанню через пропуск строку звернення до виконання. З листа голови Волноваського районного суду Донецької області від 20.03.2018 року йому стало відомо, що копію зазначеної ухвали суду надіслано начальнику Волноваського РВДВС 05.03.2018 року за вихідним № 221/1171/16-ц/3433/2018 , що підтверджується супровідним листом та згідно розносоної книги для місцевої кореспонденції за вих. № 697 від 06.03.2018 року вручено під підпис працівнику канцелярії Волноваського РВДВС ГТУЮ у Донецькій області. Виконавчий лист та повідомлення про виконання вище зазначеної ухвали до суду не надходило. Тому просить суд в зв'язку з порушенням ДВС вимог ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визнати неправомірними бездіяльність ДВС щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження; зобов'язати ДВС винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 53415968; надіслати виконавчий лист № 221/1171/16-ц разом з постановою про закінчення виконавчого провадження № 53415968 до Волноваського районного суду Донецької області ; стягнути судові витрати.

В судовому засіданні скаргу заявник підтримав, на її задоволенні наполягав. Уточнив вимоги, просив стягнути судові витрати : компенсацію за відрив від звичайних занять в сумі 166 гривень 21 копійки.

Представник органу виконавчої служби в судовому засіданні 11.04.2018 року заявила клопотання про відкладення судового засідання через відсутність повноважень на участь в судовому процесі. До судового засідання 04.05.2018 року в.о. начальника Волноваського РВДВС подано клопотання про відкладення судового засідання через відсутність оригіналу виконавчого листа № 221/1171/16-ц, який було повернуто стягувачу Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області. До судового засідання 22.05.2018 року начальником Волноваського відділу РВДВС подано письмове клопотання про відкладення судового засідання без обгрунтування поважності причин.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України суд розглянув скаргу за відсутності представника Волноваського РВДВС.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 02.03.2018 року задоволено попередню скаргу заявника та визнано виконавчий лист № 221/1171/16-ц, виданий Волноваським районним судом Донецької області , виконавче провадження № 53415968, таким , що не підлягає виконанню через пропуск строку звернення до виконання. ( а.с. 3)

З листа голови Волноваського районного суду Донецької області від 20.03.2018 року йому стало відомо, що копію зазначеної ухвали суду надіслано начальнику Волноваського РВДВС 05.03.2018 року за вихідним № 221/1171/16-ц/3433/2018 , що підтверджується супровідним листом та згідно розносоної книги для місцевої кореспонденції за вих. № 697 від 06.03.2018 року вручено під підпис працівнику канцелярії Волноваського РВДВС ГТУЮ у Донецькій області. Виконавчий лист та повідомлення про виконання вище зазначеної ухвали до суду не надходило. ( а.с. 4)

В силу ч. 1 ст. 1 Закону N 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Законупідлягають примусовому виконанню.

Основними засадами виконавчого провадження є, зокрема: законність, справедливість, неупередженість та об'єктивність, гласність і відкритість виконавчого провадження (ч. 1 ст. 2 Закону N 1404-VIII).

Із положень ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону N 1404-VIII слідує, що виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 39 Закону N 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об'єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов'язаний вживати передбачені чинним законодавством заходи щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

При цьому виконавець зобов'язаний сприяти реалізації сторонами та іншими учасниками процесу їхніх прав та обов'язків у виконавчому провадженні. Зокрема, виконавець шляхом подання останнім заяв і повідомлень має доводити до відома вказаних осіб інформацію про обставини, які можуть вплинути на реалізацію їхніх прав та обов'язків.

Виходячи з наведеного, державний виконавець , отримавши ухвалу суду від 02.03.2018 року , повинен був у разі незгоди з судовим рішенням його оскаржити впродовж пятнадцяти днів з дня отримання ухвали або винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

Однак станом на момент судового розгляду даної скарги 22 травня 2018 року жодних дій з боку субєкта оскарження не було вчинено.

Таким чином, суд прийшов до висновку про обґрунтованість частини позовних вимог скарги ОСОБА_1

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у пункті 18 розяснено, що виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Суд вважає за необхідне задовольнити скаргу частково: визнати бездіяльність Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 53415968 неправомірною; зобов»язати посадових осіб Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 53415968.

В задоволенні решти вимог відмовити через необгрунтованість.

Щодо вимог заявника про відшкодування судових витрат, суд зазначає наступне:

У звязку з задоволенням позовних вимог підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про відшкодування судових витрат в таких розмірах:

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на професійну правничу допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з витребуванням доказів , проведенням огляду доказів за їх місцем знаходження, забезпеченням доказів, необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Граничні розміри компенсації за судовими рішеннями витрат сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду, із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, витрат, повязаних з проведенням огляду доказів за місцезнаходженням та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду, відповідно до статей 85-87 ЦПК України визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 127 від 22 лютого 2012 року.

Пунктом 3 додатку до постанови встановлено, що за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення у звязку з явкою до суду граничний розмір обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять.

Граничний розмір добових витрат на відрядження закріплений абз.4 пп.140.1.7 ст.140 Податкового кодексу України та знаходиться в прямій залежності від розміру мінімальної заробітної плати, станом на 1 січня звітного податкового року. Розмір витрат в межах України становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день.

Станом на 1 січня 2018 року розмір мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі становив 22,41 гривень.

Враховуючи фактичний час відриву ОСОБА_1 від звичайних занять за вказаний вище період, що відповідно до журналу судових засідань становить 7 год. 25хв., розмір компенсації за відрив від звичайних занять, який також підлягає стягненню з заінтересованої особи - Волноваського РВДВС пропорційно до розміру задоволених позовних, становить 166 грн.21 коп.( 7 годин 40 хв. х 22,41 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258-260 , 447-453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_1 на дії Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо визнання бездіяльності неправомірною, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення судових витрат, задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 53415968 неправомірною

Зобов»язати посадових осіб Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 53415968.

Стягнути з Волноваського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати: компенсацію за відрив від звичайних занять в розмірі 166 гривні 21 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В повному обсязі ухвалу складено 25.05.2018 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п'ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали або протягом п'ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Волноваського районного суду

Донецької області ОСОБА_2