Справа № 242/4110/18
Провадження № 2-з/242/23/18
УХВАЛА

Іменем України

10 грудня 2018 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Любчик О.В. розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

07.08.2018 року до суду з позовною заявою звернулась ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

27.09.2018 р. судом залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_1, що заявляє самостійні вимоги та яка з вимогою звернулась до ТОВ ФК «Довіра та Гарантія», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ ОСОБА_4 про зняття арешту з майна та визнання недійсними договору про відступлення права вимоги№24/06/16.

07.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме будівлю уневермага №1, яка розташована за адресою Донецька область м. Селидове вул..Черняховського б. 65 та заборону вчинення будь-якої дії ТОВ «Довіра та гарантія» відносно зазначеного майна.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення, посилається на те, що є ризики вважати, що ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» може ускладнити виконання судового рішення, або розпорядиться майном, яке належить ОСОБА_1

На підставі ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог (Постанова Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Також, судова палата у цивільних справах ВСУ в Постанові від 25.05.2016 р., винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності на квартиру), зазначила, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для вжиття судом заходу забезпечення позову, оскільки заявником не обґрунтовано та не доведено наявності підстав для вжиття таких заходів.

Заявником не зазначено про обставини та не надано належних доказів, які б давали обґрунтовані підстави стверджувати, що невжиття заходів із забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Посилання заявника на намір ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» відчужити спірне майно, не обґрунтоване та безпідставне, оскільки позивач ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з позовною заявою 07.08.2018 року та до теперішнього часу не здійснив право на відчуження спірного майна. А отже, не існує ризиків ускладнення виконання можливого рішення суду.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя О.В.Любчик