ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просила, враховуючи уточнення та заяву про часткову відмову від позовних вимог: припинити право спільної сумісної власності подружжя на наступне майно: трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, вартістю 585 605 гривень; грошові кошти, отримані від продажу земельної ділянки загальною площею 0,1204 га., кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, Дніпропетровська область, у розмірі 143 000 грн. 00 коп.; автомобіль марки Хонда, модель CRV, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, вартістю 428 047,40 гривень; автомобіль марки Мазда-3, державний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, вартістю 240 125,45 гривень та в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за нею право особистої власності на вказану квартиру на грошові кошти.

Крім того, в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_3 право особистої власності на автомобіль марки Хонда, Мазда-3.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що у ОСОБА_1 відсутнє інше житло, а тому вона бажає проживати разом із сином ОСОБА_4 у спірній квартирі. Крім того, вказала щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів з боку ОСОБА_2

Не погоджуючись з позовними вимогами ОСОБА_1, ОСОБА_2 подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, в якій просив: поділити майно подружжя визнавши за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку та автомобіль Мазда-3; визнати за ОСОБА_2 право власності на трикімнатну квартиру. При цьому, ОСОБА_2 просив визнати автомобіль HONDA CR-V 2008 його особистою приватною власністю, як майно, набуте ним за час окремого проживання подружжя у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що з ОСОБА_1 позивач перебував у шлюбі з 25 липня 2001 року по 15 січня 2015 року, спільне господарство сторонами не ведеться з червня 2012 року. За час спільного проживання було придбано наступне спірне майно: автомобіль Мазда-3, трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка загальною площею 0,1204 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5.

При цьому позивач, зазначає, що автомобіль HONDA CR-V 2008 р.в., було придбано ним особисто в період, коли сторони не проживали разом в зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, не вели спільного господарства та за власні грошові кошти.

ОСОБА_2 також зазначав, що досить тривалий час самостійно утримував спірну квартиру, постійно надає матеріальну допомогу сину ОСОБА_4, а тому вимоги ОСОБА_1 про збільшення частки у спільному майні з посиланням на недостатнє забезпечення сина є необґрунтованими.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 задоволено та визнано в порядку розподілу майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на спірну земельну ділянку та автомобіль Мазда-3; визнано за ОСОБА_2 право власності на спірну квартиру, автомобіль HONDA CR-V визнано особистою приватною власністю ОСОБА_2, як майно набуте ним за час окремого проживання подружжя.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 не доведено факт ведення спільного господарства, побуту, бюджету. Позивачка фактично проживала у Львівській області, а тому її твердження про намір проживати у м. Дніпрі та одночасно працювати у Львівській області є необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи, тоді як ОСОБА_2 з грудня 2013 року по серпень 2017 року проживав в спірній квартирі та здійснював її утримання. При цьому, суд зазначив, що ОСОБА_1 здійснила продаж земельної ділянки за ціною нижчою, ніж визначено експертною оцінкою, що свідчить про вчинення нею дій спрямованих на зменшення майнової маси, яка підлягає поділу. Визначаючи автомобіль HONDA CR-V особистою приватною власністю ОСОБА_2, суд вказав, що його було придбано в період шлюбу, однак враховуючи, що ОСОБА_1 підтвердила в своєму позові факт непроживання подружжя з 2012 року та врахувавши, що її середньомісячний дохід в період з серпня 2012 року по березень 2015 року становив 2383,76 грн. дійшов висновку, що остання не приймала участі в купівлі спірного автомобіля. А тому, врахувавши вартість спірного майна, участь сторін у його утриманні, суд дійшов висновку про обґрунтованість зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та в зв'язку із цим задовольнив їх, відмовивши при цьому в задоволенні вимог ОСОБА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не вірно встановлено, що шлюбні відносини сторін були припинені з червня 2012 року, оскільки подружжям в січні 2013 року було придбано автомобіль HONDA CR-V, яким позивачка користувалася та здійснювала його технічне обслуговування. Апелянт також зазначає, що на зміст права власності не впливає місце проживання власника, а тому факт її непроживання в спірній квартирі на період роботи в іншому регіоні жодним чином не стосується поділу майна між подружжям. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що спірним автомобілем HONDA CR-V, після його придбання, вона користувалася близько трьох років. Апелянт вважає, що неправомірно у порядку розподілу майна подружжя визнавати право власності на земельну ділянку, яку вона продала третій особі та стверджує про наявність підстав для збільшення її частки при поділі спільного майна подружжя до 52,17 %, оскільки ОСОБА_2 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 29043,32 грн..

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи встановлено, що 25 липня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб від якого сторони мають сина, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровську від 15 січня 2015 року шлюб між сторонами було розірвано.

За час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, ними було придбано: земельну ділянку, площею 0,1204 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 Дніпропетровської області на підставі договору купівлі-продажу від 07.09.2005 року; трикімнатну квартиру, загальною площею 84,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 за договором купівлі-продажу від 02.08.2011 року; автомобіль марки Мазда-3, державний номер НОМЕР_3, 2007 року випуску, який було придбано за кредитні кошти за кредитним договором № 0 від 27.06.2007 року; та автомобіль марки Хонда, модель CRV, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску, який було придбано 21.01.2013 року.

Відповідно до Звіту про оцінку спірної квартири від 05.09.2017 року, ринкова вартість спірної квартири становить 429340,00 грн..

Відповідно до звіту про оцінку майна, ринкова вартість спірної земельної ділянки становить 570612,00 грн..

Згідно копії договору купівлі-продажу від 14.04.2016 року, оціночна вартість земельної ділянки становить 158808,00 грн., на підставі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, виданої 25.12.2015 року приватним підприємством "Діалог". Відповідно до п. 5 зазначеного договору сторони підтверджують, що продаж відчужуваної земельної ділянки здійснено за 143000,00 грн.. При продажі землі, ОСОБА_1 зазначила, що судовий спір щодо вказаної земельної ділянки відсутній та що вона її придбала не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 3123-16, визначено дійсну ринкову вартість автомобіля марки Хонда, державний номер НОМЕР_1, 2008 року випуску у сумі 428047,40 грн., дійсну ринкову вартість автомобілю марки Мазда-3, державний номер НОМЕР_3, 2007 року випуску визначено у сумі - 240125,45 грн..

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України передбачено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно з статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України).

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частина перша, друга статті 71 СК України).

У пунктах 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час його придбання.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).

Враховуючи встановлені обставини справи та вказані норми закону, виходячи з принципу рівності права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності, - колегія суддів приходить до висновку, що спірні земельна ділянка, трикімнатна квартира та автомобілі є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки на час укладення зазначених вище договорів купівлі-продажу сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та кожним із сторін ані в суді першої інстанції, ані в апеляційній інстанції не надано доказів на підтвердження факту придбання ними спірного майна за особисті кошти.

При цьому, керуючись ст. 70 СК України колегія вважає за необхідне здійснити поділ вказаного майна між колишнім подружжям наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на: земельну ділянку вартістю 143000,00 грн., автомобіль MAZDA 3, вартістю 240125,45 грн. та 1/2 частину трикімнатної квартири, вартістю 214670,00 грн.; визнати за ОСОБА_2 право власності на: автомобіль HONDA CR-V 2008, вартістю 428 047,40 грн. та 1/2 частину трикімнатної квартири, вартістю 214670,00 грн.

При цьому, враховуючи рівність часток подружжя з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця 1/2 вартості майна в розмірі 22460,97 грн. виходячи з наступного: підсумовується вартість всього майна подружжя крім квартири: 143000 грн.+ 428047,40 грн. + 240125,45 грн.=811172,85 грн - є вартістю майна двох автомобілів та земельної ділянки, з якої 1/2 частка становить 405586,43 грн., а враховуючи що у відповідача ОСОБА_2 залишається автомобіль вартістю 428047,40 грн. тоді з нього підлягає стягненню 22 460,97 грн. з наступного розрахунку (428047,40 грн.-405586,43 грн.=22406,97 грн).

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо відступлення від засади рівності часток подружжя, оскільки нею не було наведено істотних обставин, які б давали правові підстави для такого відступлення.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду як таке, що ухвалене без дотримання зазначених вище вимог законодавства підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Враховуючи, що при ухвалення нового рішення частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні вимоги ОСОБА_2, - колегія суддів вважає, що судові витрати підлягають віднесенню за рахунок кожної із сторін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року - скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя: земельну ділянку загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: АДРЕСА_5; автомобіль MAZDA 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, заводський номер НОМЕР_5; автомобіль HONDA CR-V 2008, державний номер - НОМЕР_1, трикімнатну квартиру, загальною площею 84,3 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_4.

В порядку розподілу майна подружжя визнати за ОСОБА_1 право власності на:

земельну ділянку загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер НОМЕР_4, що розташована за адресою: АДРЕСА_5, вартістю 143 000,00 грн.;

автомобіль MAZDA 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2, заводський номер НОМЕР_5, вартістю 240 125,45 грн.;

1/2 частину трикімнатної квартири, загальною площею 84,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 214670,00 грн..

В порядку розподілу майна подружжя визнати за ОСОБА_2 право власності на:

автомобіль HONDA CR-V 2008, державний номер - НОМЕР_1, вартістю 428 047,40 грн.;

1/2 частину трикімнатної квартири, загальною площею 84,3 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 214670,00 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості майна 22 460,97 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко