АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/8600/15-ц 22-ц/774/960/К/18А
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Кривий Ріг

справа № 182/8600/15-ц

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів судової палати з

розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»

відповідач: ОСОБА_2

розглянув у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року, яке постановлено суддею Шестаковою З.С. у м. Нікополі Дніпропетровської області, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.11.2011 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за укладеним кредитним договором в частині повернення отриманих в кредит грошових коштів, внаслідок чого, станом на 31.08.2015 року, утворилася заборгованість у розмірі: 17172 грн. 58 коп., яка складається з: 7999,19 грн. - заборгованість за кредитом; 7879,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 793,93 грн. - штраф (процентна складова).

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" з ОСОБА_2 заборгованість по кредиту в сумі 17172 грн. 58 коп., яка складається з: 7999,19 грн. - заборгованість за кредитом; 7879,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 793,93 грн. - штраф (процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 1218 грн.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність рішення суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема судом не враховано, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права. Крім того відповідач посилається на те, що справу було розглянуто за її відсутності, проте вона не пам'ятає чи отримувала судові повідомлення із зазначенням дати та місця розгляду справи, оскільки вона має другу групу інвалідності з діагнозом параноїдальна шизофренія та не завжди усвідомлює та контролює свої дії та їх наслідки.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» №452 від 29 грудня 2017 року ліквідовано Апеляційний суд Дніпропетровської області та утворено Дніпровський Апеляційний суд в

апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду (п. 6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно до пункту 8 Розділу XIII Цивільного процесуального кодексу України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Таким чином, Апеляційний суд Дніпропетровської області продовжує здійснювати свої повноваження до початку роботи Дніпровського Апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську область, з місцезнаходженням у містах Дніпрі та Кривому Розі.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи в порядку ч.1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів" вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 625 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 627 ЦК України зазначає, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно положень ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Судом встановлено, що 07 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір б/н, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Кредитний договір складають заява, підписана відповідачем, Умови надання і правила банківських послуг, Пам'ятка клієнта та Тарифи Банку (а.с.7-33).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором станом на 31 серпня 2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором в розмірі 17172 грн. 58 коп., яка складається з: 7999,19 грн. -заборгованість за кредитом; 7879,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); 793,93 грн. - штраф (процентна складова).

Вимоги банку щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та штрафних санкцій не суперечать умовам договору, які визначені сторонами і погоджені ними.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач не виконувала умови договору в повному обсязі і дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 суми заборгованості за кредитом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк зазначений в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за договором кредиту банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти

Нормами ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо за договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому.

Нормами статті 627 ЦК встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Використовуючи своє право, передбачене ст.ст. 6, 627 ЦК України, відповідач ОСОБА_2, шляхом подання та підписання заяви від 07 вересня 2011 року на отримання кредиту, уклала з ПАТ КБ «ПриватБанк», договір, зміст якого становлять умови кредитування з використанням кредитки Універсальна (а.с.7), Правила користування платіжною карткою, Тарифи банку, умови та правила надання банківських послуг.

При цьому, в поданій заяві позичальник ОСОБА_2 зазначила, що вона ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку і вказала, що зазначені документи разом з заявою складають між нею та позивачем - кредитний договір.

Отже, уклавши кредитний договір, сторони погодили його істотні умови, які визначені Умовами надання банківських послуг (далі - Умови), Правилами користування платіжною карткою (далі - Правила) та Тарифами банку, що діяли в редакції на момент підписання заяви позичальником.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Суд встановив, що позичальник не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, унаслідок чого утворилась кредитна заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь банку.

Відповідно до Умов та правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України).

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 18 червня 2014 року № 6-61 цс 14, від 30 вересня 2015 року № 6-154цс15.

З відомостей, наданих ПАТ КБ «ПриватБанк» убачається, що карта НОМЕР_1 відкрита на ім'я відповідача ОСОБА_2 була випущена з терміном дії до травня 01.08.2013 року.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.09.2011 року, відповідач регулярно здійснював операції по кредитній карті НОМЕР_1 , як то погашення заборгованості за наданим кредитом, так і користування кредитними коштами. Останні платежі, спрямовані на погашення кредиту, були здійснені відповідачем 06.12.2012 року -у розмірі 600 грн. (а.с.5 оборот), у зв'язку з чим, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги про те, що позивачем пропущений строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки сторони встановили як строк дії договору - строк дії кредитного ліміту з 07.09.2011 року до строку дії кредитної картки. Як вбачається із матеріалів справи, карта НОМЕР_1 відкрита на ім'я відповідача ОСОБА_2 була випущена з терміном дії до травня 01.08.2013 року, тобто перебіг строку позовної давності починається саме з 01.08.2013 року, позивач звернувся з позовом до суду 14.12.2015 року, тобто в межах строків позовної давності.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що, справу було розглянуто за її відсутності, проте вона не пам'ятає чи отримувала судові повідомлення із зазначенням дати та місця розгляду справи, оскільки вона має другу групу інвалідності з діагнозом параноїдальна шизофренія та не завжди усвідомлює та контролює свої дії та їх наслідки, оскільки про розгляд справи відповідач була повідомлена належним чином (а.с.44), в той час як належних та допустимих доказів того, що відповідач не завжди усвідомлює та контролює свої дії та їх наслідки, ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 травня 2018 року.

Головуючий:

Судді: