Провадження № 2/761/583/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Мальцева Д.О.,

при секретарі: Ставничому Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошель Ірина Анатоліївна про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до Київської міської ради, згідно якого просять: визнати за ОСОБА_1 право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 3/6 частин квартири АДРЕСА_7; визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 1/6 частину квартири АДРЕСА_7; визнати за ОСОБА_6 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 6 частину квартири АДРЕСА_7; визнати за ОСОБА_3 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 1/6 частину квартири АДРЕСА_7.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_5.

Після його смерті залишилось спадкове майно, до складу якого, зокрема входить квартира АДРЕСА_7.

При цьому, позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття вказаного спадкового майна.

Однак,приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кошель Іриною Анатоліївною було відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що право власності на вказане спадкове майно не зареєстроване на ім'я ОСОБА_5

Між тим, позивачі вказують, що вищенаведене нерухоме майно було об'єктом фінансування за Інвестиційним договором №835-ф від 07.12.2000 року, укладеним між ОСОБА_5 та Державною госпрозрахунковою організацією «Житло-інвест», відповідно до якого, спадкодавець ОСОБА_5 виступав інвестором і брав участь у фінансуванні будівництва житла з метою отримання у власність квартири в новозбудованому будинку шляхом вкладення коштів у фінансування будівництва житлового будинку.

Проте, виконавши всі умови вказаного договору та отримавши право оформити правовстановлюючі документи на квартиру, ОСОБА_5 за своє життя не встиг їх оформити.

Таким чином, враховуючи неможливість зареєструвати успадковане майно на своє ім'я та отримати відповідні документи згідно чинного законодавства України, позивачі вважають, що мають всі законні підстави для звернення до суду за захистом свого права власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_7

Крім того, оскільки інвестиційний договір було укладено під час перебування спадкодавця у шлюбі з ОСОБА_1, остання, посилаючись на положення ч.1 ст. 60 СК України, вважає, що її належить право власності на Ѕ квартири АДРЕСА_7.

Ухвалою від 22.12.2017 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом.

Ухвалою від 13.02.2018 року було задоволено клопотання представник позивачів про забезпечення доказів у цивільній справі та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кошель Ірини Анатоліївни завірену копію спадкової справи після померлого ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

23.02.2018 року на адресу суду надійшов відзив Київської міської ради на позовну заяву, згідно якого відповідач просив слухати справу у відсутності свого представника та ухвалити рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства.

14.03.2018 року на адресу суду від нотаріуса надійшла копія спадкової справи №8/2016 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5

Ухвалою від 16.04.2018 року закрито підготовче засідання за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_6, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошель І.А., про визнання права власності на нерухоме майно, а справу призначено до судового розгляду по суті на 10.05.2018 року.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Разом з тим, 10.05.2018 року на адресу суду надійшла заява представника позивачів, в якій він просить позов задовольнити, а розгляд справи проводити за його відсутності

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника суд не сповістив. Водночас, як вже зазначалось вище, згідно наявного в матеріалах справи відзиву на позов відповідач просить розгляд справи проводити за відсутністю його представника.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки в судове засідання суд не сповістила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 07.12.2000 року між ОСОБА_5 та Державною госпрозрахунковою організацією «Житло-інвест» було укладено інвестиційний договір №835-ф, за умовами якого ОСОБА_5 виступав інвестором та брав участь у фінансуванні будівництва житла з метою отримання у власність квартири в новозбудованому будинку шляхом вкладення коштів у фінансування житлового будинку. Об'єктом фінансування виступала квартира АДРЕСА_8

29.12.2001 року було затверджено Акт про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта за адресою: АДРЕСА_8

Як вбачається зі змісту довідки Державної госпрозрахункової організації «Житло-Інвест» від 17.06.2003 року за №044/16інв 835-Ф(2000), ОСОБА_5 було у повному обсязі сплачено грошові кошти за 3-кімнатну квартиру №АДРЕСА_1 (а.с. 14).

При цьому, згідно листа від 01.11.2015 року за №044/16/934-1820, надісланого ДКО «Житло-Інвест» на адресу ОСОБА_5, встановлено, що ОСОБА_5 отримав право оформити правовстановлюючі документи на квартиру (а.с. 15).

Разом з тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 04.06.2016 року (а.с. 4).

Згідно з вимогами ст. 1223 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, заповіту щодо розпорядження майном на випадок своєї смерті ОСОБА_5 складено не було, а відтак згідно положень ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_5 є є його діти: ОСОБА_6, ОСОБА_3 та його дружина - ОСОБА_1, що підтверджується копіями наступних документів: Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 06.03.1969 року, Свідоцтва про укладення шлюбу від 27.11.1993 року, Свідоцтва про укладення шлюбу Серії НОМЕР_3 від 21.04.1983 року.

Положеннями ч. 3 ст. 1268 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

При цьому, положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як встановлено судом, позивачі 06.06.2016 року, 12.08.2016 року та 06.06.2016 року відповідно звернулися до нотаріуса з заявамии про прийняття ними спадкового майна після смерті спадкодавця ОСОБА_5 (а.с. 56, 67, 71), тобто в строк передбачений ст. 1270 ЦК України.

В свою чергу, відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Так, як вбачається з матеріалів спадкової справи №8/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5, позивачі звернулися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кошель І.М. з заявами про видачу на їх ім'я свідоцтв про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 на квартиру №АДРЕСА_2. При цьому, позивач ОСОБА_1 також просила видати їй свідоцтво про власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя на квартиру №АДРЕСА_3.

Проте, приватним нотаріусом Кошель І.А. було винесено Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.11.2017 року, на підставі яких позивачу ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру №АДРЕСА_4 у зв'язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності ОСОБА_5 на вказане нерухоме майно (а.с. 6).

Крім того, з тих же підстав приватний нотаріус повідомив позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про неможливість видачі останнім свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя та свідоцтва про право на спадщину на спірне майно (а.с. 84-85).

Обставини стосовно того, що квартира АДРЕСА_9 не зареєстрована на праві власності за ОСОБА_5, також підтведжуються інформаційною довідкою КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 08.09.2017 року.

Відмовляючи у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя та свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця на спадкове майно, нотаріус посилався на ст.ст. 46, 49 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 1.2 Глави 2 та п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Між тим, звертаючись з позовом до суду, позивачі, як на підставу для його задоволення, посилались на неможливість реєстрації успадкованого майна на своє ім'я та отримання відповідних документів згідно чинного законодавства України, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 за своє життя не встиг отримати належних правовстановлюючих документів на нього, а також не здійснив реєстрацію свого права власності у повному обсязі та у порядку, передбаченому законодавством.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року за №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно».

Згідно висновку, викладеного у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року по справі № 6-168цс12 майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об'єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

При цьому, згідно роз'яснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року №7, у разів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до положень ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому, згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як визначено в ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вказані положення закону, суд вважає, що право ОСОБА_5 отримати право власності на спірну квартиру за умови повного виконання інвестиційного договору та введення в експлуатацію будинку АДРЕСА_10 є доведеним належними та допустимими доказами, наявними в матеріалах справи.

При цьому, відсутність правовстановлюючих документів не позбавило померлого набутого ним право на нерухомість, адже воно не припинилось з його смертю та було успадковане позивачами.

Таким чином, зважаючи на ті обставини, що позивачі є єдиними спадкоємцями майна померлого ОСОБА_5 за законом, які у встановленому законом порядку та строк звернулися з заявою про отримання спадщини, однак отримали відмову нотаріуса в оформленні спадщини з тих підстав, що право власності на спірну квартиру не зареєстровано на ім'я спадкодавця, суд, з урахуванням положень ч.1 ст. 60 СК України, дійшов висновку, що право позивачів підлягає захисту наступним шляхом: визнання за ОСОБА_1 права власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 3/6 частин квартири АДРЕСА_7; визнання за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 1/6 частину квартири АДРЕСА_7; визнання за ОСОБА_6 права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 1/6 частину квартири АДРЕСА_7; визнання за ОСОБА_3 права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 1/6 частину квартири АДРЕСА_7.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кошель Ірина Анатоліївна про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: 03150, АДРЕСА_6) право власності на частку у спільному майні подружжя, а саме на 3/6 частин квартири АДРЕСА_7.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: 03150, АДРЕСА_6) право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 1/6 частину квартири АДРЕСА_7.

Визнати за ОСОБА_6 (місце проживання: АДРЕСА_12) право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 1/6 частину квартири АДРЕСА_7.

Визнати за ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_11) право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а саме на 1/6 частину квартири АДРЕСА_7.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Києва

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.05.2018 року.

Суддя: