ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4816/17
Провадження № 2-з/210/25/18
У Х В А Л А

іменем України

"14" травня 2018 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_2, розглянувши заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 31.10.2017 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_7 приватний нотаріус про стягнення суми боргу.

Разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову. В обґрунтування заяви посилається на те, що 16.07.2016 року між ним та ОСОБА_8 був укладений письмовий договір позики, предметом його було передання їй у власність грошових коштів в розмірі 50000 доларів США. ОСОБА_8 суму боргу не повернула, а 05.05.2017 року заявнику стало відомо, що ОСОБА_8 померла. Спадкоємцями першої черги після померлої є її чоловік ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Зазначає, що звернувся до відповідачів з вимогою про повернення коштів, але відповіді так і не отримав, суму боргу не повернули. В звязку з чим вважає, що є підстави побоюватись, що така позиція відповідачів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Тому просить суд накласти арешт на нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 41,9 кв.м., жилою площею 17,7 кв.м., розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Якіра (ОСОБА_9)АДРЕСА_1; трикімнатну квартиру загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., розташована за адресою: и. ОСОБА_1 Ріг, АДРЕСА_2; двокімнатну квартиру, загальною площею 61,4 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_3; однокімнатну квартиру, загальною площею 41,9 кв.м., житловою площею 17,7 кв.м., розташовану за адресою: м. Кривий ріг, вулиця Якіра, будинок 24; ежитлове приміщення кафе, загальною площею 176,3 кв.м., вбудоване в 1 поверх 5 поверхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Постишева, приміщення 126.

Згідно ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

31.10.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову.

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровській області від 01.11.2017 року заяву про забезпечення позову повернуто.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.04.2018 року скасовано ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2017 року та направлено матеріали справи для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з преамбулою постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

У пункті 4 вказаної постанови розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Так, в провадженні судді перебуває позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_7 про стягнення суми боргу. Провадження по зазначеній справі відкрито 08.11.2017 року. Ухвалою суду від 23.01.2018 року постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання на 14.03.2018 року.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов'язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на нього.

Так, в заяві ОСОБА_3 вказує на те, що в борг кошти отримувала ОСОБА_8, яка померла, тому наразі він звертається до суду з вимогою про стягнення суми боргу з спадкоємців.

Однак, доказів щодо смерті ОСОБА_8, та доказів того, хто став спадкоємцями до заяви не надано.

Разом з цим, позивач в заяві про забезпечення позову не обґрунтовує, яким чином можуть сприяти виконанню рішення суду вказані у заяві види забезпечення позову; не зазначає обставини та не надає документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В заяві ОСОБА_3 висловлює лише своє побоювання утруднення виконання рішення суду чи неможливості виконання рішення суду.

Крім того, заявником не доведено наявності у відповідачів наміру відчужити зазначене майно, а також, відсутні докази на підтвердження вартості майна (експертної оцінки), для визначення, що вид заходу забезпечення позову, який він просить суд, співмірний із заявленою ним вимогою, а невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відтак, всупереч вимогам п.3 ч.1 ст. 150 ЦПК України в заяві про забезпечення позову не наведено достатньо доводів стосовно того, як невжиття в даному випадку, визначеного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду за його вимогами.

Таким чином, оскільки подана позовна заява не є підставою для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 149-154, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до суду Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко