Справа № 752/6147/18
Провадження №: 4-с/752/127/18
У Х В А Л А

Іменем України

10.05.2018 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "999", на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича,-

в с т а н о в и в:

21.03.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила:

- визнати дії приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт на грошові кошти боржника від 22.11.2017 року неправомірними; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г. від 22 листопада 2017 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 55148861;

- визнати дії приватного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника від 20.11.2017 року неправомірними; визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г. від 20 листопада 2017 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 55148861.

Мотивуючи вимоги, викладені у скарзі, скаржник вказує на те, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Татарченком В.Г. здійснюється примусове виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.07.2017 року, за якими відкрито виконавче провадження № 55148861. У вказаному виконавчому провадженні приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника та майна боржника. Скаржник вважає, що постанови про арешт коштів боржника та майна боржника від 20 та 22 листопада 2017 року є протиправними, оскільки вказаними постановами накладено арешт на рахунки боржника, які є пенсійними рахунками, таким чином скаржника позбавлено права на отримання пенсійних виплат. Крім того, просила поновити строк на звернення до суду з даною скаргою, приймаючи до уваги ту обставину, що скаржник є особою похилого віку, 1935 року народження, у зв'язку із яким має поганий стан здоров'я, про що надала медичні довідки, а також у зв'язку із тим, що скаржник, не маючи юридичної освіти, була змушена звернутись до центру вторинної правової допомоги, для захисту своїх прав у суді.

У судовому засіданні скаржник та представник скаржника підтримали вимоги, викладені у скарзі у повному обсязі, просили скаргу задовольнити.

Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Татарченко В.Г. та представник заінтересованої особи ТОВ «999» у судове засідання не з'явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, про день, час та місце розгляду скарги були повідомлені судом належним чином, про що свідчать підписи у розписці.

Судовим розглядом скарги встановлено наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу у статтях 447-453 в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Згідно положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 24.10.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва згідно рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.07.2017 року, видано два виконавчі листи про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ТОВ «999» заборгованості за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 31.10.2013 року у розмірі 1 944 000 грн., трьох відсотків річних у розмірі 106 893,37 грн., інфляційних витрат у розмірі 1 337 472 грн., а також судових витрат у розмірі 50 825,48 грн.

13.11.2017 року приватним виконавцем Татарченком В.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55148861 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа.

20.11.2017 року приватним виконавцем Татарченком В.Г. винесено постанову, якою накладено арешт на майно боржника у виконавчому провадженні № 55148861.

22.11.2017 року приватним виконавцем Татарченком В.Г. винесено постанову, якою накладено арешт на грошові кошти боржника у виконавчому провадженні № 55148861.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що скаржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонером.

20.02.2016 року скаржником ОСОБА_1 відкрито рахунок НОМЕР_1 для зарахування та здійснення пенсійних виплат, у Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль».

Крім того, скаржником ОСОБА_1 у ТВБВ № 10026/0203 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» відкрито рахунок НОМЕР_2 для заходів соціальної підтримки за програмою «Картка киянина».

З наведеного вбачається, що постановами приватного виконавця від 20 листопада 2017 року та від 22 листопада 2017 року накладено арешт на грошові кошти, що розміщені на рахунках, відкритих скаржником у АТ «Ощадбанк» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» для зарахування та здійснення пенсійних виплат, тобто, на вказаних рахунках акумулюється пенсія скаржника.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (тут і далі у редакції, чинній станом на дату вчинення виконавчий дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом положень частин першої та другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилучені (списані коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частиною другою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що з пенсії боржника може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім'ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємства, установ, організацій, на відшкодування пенсіонерам шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку із смертю потерпілого, на повернення сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень, може бути відраховано не більше двадцяти відсотків пенсії.

Крім того, згідно положень частини першої та другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття у повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами, виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п'яти мінімальних заробітних плат.

Частиною восьмою ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що перевірка майнового стану боржника проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У судовому засіданні встановлено, що приватним виконавцем виявлено нерухоме майно, яке перебуває у власності боржника та постановою від 19.12.2017 року накладено арешт на 1/3 частину квартири № АДРЕСА_1, що зареєстрована на праві власності за боржником.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. За положеннями ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Так, ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно інформації, розміщеної на сайті у публічному доступі АТ «Ощадбанк», «Картка киянина» за банківською програмою АТ «Ощадбанк» - це іменна пластикова картка з фото власника, яка є матеріальним носієм персональних даних утримувача карти і підтримує додатки, пов'язані з наданням і обліком заходів соціальної підтримки та інших інформаційних сервісів і послуг. «Картка киянина» створена для надання киянам зручного та універсального інструмента для отримання соціальної допомоги, такої, як забезпечення обліку проїзду в громадському міському пасажирському транспорті, отримання соціального дисконту для оплати товарів у магазинах і супермаркетах, а також пільг в аптечних пунктах при безкоштовному отриманні чи купівлі медикаментів, обслуговування в лікувально-профілактичних установах, отримання медичних послуг тощо.

Таким чином, суд вважає, що оскаржуваними постановами приватного виконавця від 20 та 22 листопада 2017 року у виконавчому провадженні № 55148861 про арешт коштів боржника та майна боржника ОСОБА_1, розміщених на рахунках АТ «Ощадбанк» та АТ «Райффайзен Банк Аваль», які є рахунками, на яких акумулюється пенсія боржника, фактично позбавлено боржника ОСОБА_1 основного джерела існування - пенсії, а також права на соціальні пільги за банківською програмою «Картка киянина», які є абсолютними та передбачені Конституцією України.

У зв'язку із наведеним, суд надходить до висновку про необхідність скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г. від 22 листопада 2017 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 55148861, а також постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка В.Г. від 20 листопада 2017 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 55148861, в частині накладення арешту на грошові кошти, що розміщені на рахунку НОМЕР_1 для зарахування пенсії, відкритому 20.02.2016 року на ім'я ОСОБА_1 у Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», а також в частині накладення арешту на грошові кошти, що розміщені на рахунку НОМЕР_2, відкритому у ТВБВ № 10026/0203 філії головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» для заходів соціальної підтримки за програмою «Картка киянина».

Разом з тим, суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави та скаржником не доведено їх наявність в ході розгляду скарги для скасування постанови приватного виконавця від 20.11.2017 року про арешт майна боржника у повному обсязі.

В частині вирішення питання за клопотанням скаржника щодо поновлення строку ОСОБА_1 на звернення до суду з даною скаргою, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України. скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення її права або свободи; Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

За змістом положень ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що скаржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є пенсіонером, перебуває на пенсійному обліку, є особою похилого віку, має ряд захворювань, про що надано в розпорядження суду виписку із медичної карти від 13.03.2018 року.

Враховуючи вказані обставини, а також приймаючи до уваги обставини даної конкретної справи, суд надходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст.ст. 127, 449 ЦПК України, для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку для звернення до суду з даною скаргою.

Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду із скаргою на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича.

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "999", на дії та постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича, - задовольнити частково.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича від 22 листопада 2017 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 55148861.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Татарченка Владислава Геннадійовича від 20 листопада 2017 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 55148861, в частині накладення арешту на грошові кошти, що розміщені на рахунку НОМЕР_1 для зарахування пенсії, відкритому 20.02.2016 року на ім'я ОСОБА_1 у Публічному акціонерному товаристві «Райффайзен Банк Аваль», а також в частині накладення арешту на грошові кошти, що розміщені на рахунку НОМЕР_2, відкритому у ТВБВ № 10026/0203 філії головного управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» для заходів соціальної підтримки за програмою «Картка киянина».

У іншій частині скарги - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 15.05.2018 року.

Суддя