Справа № 536/326/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Клоновій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2018 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В своїй позовній заяві позивач вказувала, що між нею та ОСОБА_2, 14 червня 2016 року був зареєстрований шлюб.

Під час шлюбу, 01 листопада 2016 року у них народилася дитина ОСОБА_3я Павлівна.

Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати відчуття любові один до одного.

Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам.

Крім цього, донька проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає.

На підставі викладеного просила суд ухвалити рішення, яким шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2, 14 червня 2016 року - розірвати.

Стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову й до повноліття дитини.

Стягнути з відповідача на її користь судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася. На адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини визнав в повному обсязі.

Суд, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що сторони по справі одружилися 14 червня 2016 року, про що видано свідоцтво про шлюб серії І-ОЛ № 113539, зареєстроване у Світловодському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області, за актовим записом № 87.

Під час шлюбу, 01 листопада 2016 року у них народилася дитина ОСОБА_3я Павлівна, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 254103, зареєстроване у Кременчуцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Полтавської області, за актовим записом № 1218.

Шлюбні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати відчуття любові один до одного.

Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить її інтересам.

Крім цього, донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Крім цього, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до положень ст. ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Частина 2 ст. 51 Конституції України, передбачає обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За таких обставин, суд має підстави для стягнення аліментів з відповідача на користь позивача утримання їх дитини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач сплатила судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу, в частині вимог про стягнення аліментів позивача звільнена від сплати судового збору, позов задоволено повністю, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 704,80 грн. та стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114, 180, 182, 183, 185, 192 СК України, ст. 76, 141, 258-259, 263-265, 273, 352, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 14 червня 2016 року у Світловодському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградської області, за актовим записом № 87 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3ї Павлівни, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову, тобто з 27 лютого 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати повязані зі сплатою судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяОСОБА_4