АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження № 2к/796/13/2018 Головуючий у 1 інстанції - Мараєва Н.Є.
Справа № 796/41/2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2018 р. суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста

Києва - Мараєва Н.Є.,

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

заяву представника Компанії Пелагіа АС (Ре1аgіа АS)

про визнання і надання дозволу на виконання на території України рішення міжнародного

комерційного арбітражу при Торгівельно-промисловій палаті в м. Осло,

ухваленого 7 грудня 2017 року

Арбітражний трибунал у складі: головуючого Петера Дановські, арбітрів доктора права

Андреса Ріссдала і доктора Торстена Лорчера

учасники справи:

заявник - Компанія Пелагіа АС (Ре1аgіа АS)

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ларан-07»

В с т а н о в и л а :

15 лютого 2018 року представник Компанії Пелагіа АС (Ре1аgіа АS) звернувся до Апеляційного суду м. Києва із заявою про визнання і надання дозволу на виконання на території України рішення МКАС від 7 січня 2017 р., винесеного відповідно до Регламенту Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло по справі № 98/17 за позовом норвезької компанії «Пелагіа АС» проти української компанії ТОВ «Ларан- 07».

Зазначав, що Остаточним рішенням від 7.12.2017 р. Арбітражний трибунал наказав ТОВ «Ларан-07» сплатити «Пелагіа АС» 3 109 704 дол. США та відсотки у розмірі 3% річних на нижчезазначені суми: 169 096,6 дол. США з 3.09.2016 року; 117 000 дол. США з 9.09.2016 року; 70 200 дол. США з 17.09.2016 року; 292 500 дол. США з 23.09.2016 року; 234 000 дол. США з 24.09.2016 року; 234 000 дол. США з 29.09.2016 року; 292 500 дол. США з 1.10.2016 року; 292 500 дол. США з 3.10.2016 року; 292 500 дол. США з 9.10.2016 року; 351 000 дол. США з 16.10.2016 року; 237 287 дол. США з 17.10.2016 року; 210 440 дол. США з 20.10.2016 року; 29 260 дол. США з 24.10.2016 р.; 364 500 дол. США з 29.10.2016 р. до дати здійснення оплати.

Наказано ТОВ «Ларан-07» сплатити «Пелагіа АС» суми в розмірі 1 313 468 Норвезьких Крон та 10 000 Євро за юридичні послуги, а також витрати та інші видатки.

В заяві представник Компанії Пелагіа АС (Ре1аgіа АS) просить визнати і надати дозвіл на виконання на території України Остаточного рішення міжнародного комерційного арбітражу, винесеного відповідно до Регламенту Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло 7.12.2017 р., а також, видати виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного Остаточного рішення міжнародного комерційного арбітражу в справі № 98/17 від 7.12.2017 року, і стягнути з боржника зазначені вище суми.

Відповідно до п.8 ч.1 Розділу XIIІ Прикінцевих та перехідних положень ЦПК України в реакції Закону №2147VIII від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційній суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч. 6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративної-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одинець), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402- VIII апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У зв'язку із зазначеним справа підлягає розгляду в порядку, встановленому ЦПК України у редакції Закону №2147- VIII від 03 жовтня 2017 року.

Заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, Остаточним рішенням від 7.12.2017 р. Арбітражний трибунал наказав ТОВ «Ларан-07» сплатити «Пелагіа АС» 3 109 704 дол. США та відсотки у розмірі 3% річних на зазначені вище суми; наказано ТОВ «Ларан-07» сплатити «Пелагіа АС» суми в розмірі 1 313 468 Норвезьких Крон та 10 000 Євро за юридичні послуги, а також витрати та інші видатки.

Обгрунтовуючи заяву представник «Пелагіа АС», зокрема, зазначав, що даний спір стосувався оплати за договором поруки від 24.12.2010 р., відповідно до умов якого боржник ТОВ «Ларан-07» є поручителем, а заявник - кредитором.

Відповідно до ч.1 ст.474 ЦПК України, рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов 'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності».

Україна та Норвегія є сторонами Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, Норвегія ратифікувала Конвенцію 14.03.1961 р. (чинна з 12.06.1961 р.), Україна ратифікувала Конвенцію 10.10.1960 р. (чинна з 08.01.1961 р.).

Відповідно до ст.1 Конвенції,- Конвенція застосовується щодо визнання та приведення до виконання арбітражних рішень, винесених на території держави іншої, ніж держава, де подається заява про визнання і приведення до виконання таких рішень, у спорах, сторонами в яких можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.

Відповідно до ст.3 Конвенції, кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов'язкові і приводить їх-до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де подана заява про визнання і приведення до виконання, цих рішень, на умовах, викладених у нижченаведених статтях.

Таким чином, арбітражне рішення, винесене в Норвегії, повинно визнаватися і виконуватися в Україні на підставі ч.1 ст.474 ЦПК України та на підставі Конвенції.

Арбітражне застереження міститься в розділі 9 Договору поруки: 9. Вирішення спорів.

Цей Договір регулюється і тлумачиться згідно з міжнародним законодавством.

Так, згідно п.п. 9.1, 9.2, 9.3, 9.4 «Сторони домовились, що спори, що виникають за або у зв'язку з цим Договором, вирішуються Сторонами шляхом переговорів. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, такий спір буде передано на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті м. Осло.

Місцем проведення арбітражну є м. Осло, Норвегія. Кожна зі сторін призначає по одному арбітру, які обирають третього головуючого арбітра. Спори розглядаються відповідно до Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті м. Осло. При вирішенні спорів, наданих для розгляду арбітрів, арбітри керуються положеннями українського матеріального права. Мовою розгляду спору є англійська, яка супроводжується перекладом на українську мову.

Рішення Арбітражного суду є остаточним і обов'язковим для виконання Сторонами.

Сторони надіслали одна одній кілька проектів Договору поруки перш ніж він був підписаний. Остаточна версія Договору, підписана сторонами, містила правки в тексті, внесені від руки.

Арбітражний суд у Рішенні про компетенцію підтвердив, що саме таку версію Договору з правками від руки підписали сторони.

Для чинності арбітражного застереження не має значення, оформлено воно як рукописний текст чи з використанням техніки; важливо, аби була дотримана письмова форма, що і мало місце в даній ситуації. Так, відповідно до статті 2 Конвенції:

«1. Кожна Договірна Держава визнає письмову угоду, за якою сторони зобов'язуються передавати в арбітраж усі або будь-які суперечки, що виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-яким конкретним договірним або іншим правовідношенням, об'єкт якого може бути предметом арбітражного розгляду.

Термін "письмова угода" включає арбітражне застереження в договорі, або арбітражну угоду, що підписана сторонами, або що міститься в обміні листами або телеграмами».

Арбітражне застереження містить положення про розгляд спорів відповідно до Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті в м. Осло.

Більш точний переклад назви даної арбітражної інституції українською мовою - Інститут арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло.

У своєму Рішенні про компетенцію Арбітражний трибунал вирішив, що єдине правильне тлумачення положень застереження полягає в тому, що воно стосується Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло, і тому вирішив, що він має компетенцію вирішувати справу.

Такі доводи заяви є слушними.

Так, із судового рішення вбачається наступне : «Загалом, застереження слід тлумачити-таким чином, щоб воно мало зміст. Існує презумпція, що застереження слід тлумачити таким чином, щоб воно не було нерелевантним.

Арбітражне застереження чітко вказує на те, що спори мають бути вирішені через арбітраж. Крім того, згідно з правками, зрозуміло, що спори мають бути вирішені в місті Осло, Норвегія. Таке тлумачення додатково підтверджується тим, що ці слова були написані від руки, і тим самим відрізнялися від решти тексту в пункті.

У положеннях цього пункту також чітко вказується необхідність арбітражного провадження через Торгову палату.

Те, як був оформлений контракт, зокрема те, що зміни були внесені до кінцевого варіанту (відповідно до висновку, зробленого вище), добре пояснює дещо неточне формулювання застереження.

Беручи до уваги вищезазначене, єдине правильне тлумачення положень застереження полягає в тому, що воно стосується Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло.

Відповідно до вищезазначеного, арбітражний трибунал вважає, що він має компетенцію вирішувати цю справу».

Крім того, представник заявника зазначав, що відповідно до розділу 18 Норвезького Акту про арбітраж, який застосовується до арбітражного процесу як закон місця арбітражного розгляду, «якщо під час арбітражного розгляду арбітражний трибунал приймає рішення про свою юрисдикцію, будь-яка сторона має право протягом одного місяця з моменту отримання повідомлення про таке рішення звернутися зі скаргою до суду, який повинен вирішити це питання у формі ухвали суду.» Проте, боржник таким правом не скористався та до норвезького суду з відповідним клопотанням не звернувся.

Також в судовому засіданні апеляційного суду представники ТОВ «Ларан-07» повідомили, що зазначене Остаточне рішення МКАС від 7 січня 2017 р., винесеного відповідно до Регламенту Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло по справі № 98/17 за позовом норвезької компанії «Пелагіа АС» проти української компанії ТОВ «Ларан- 07», - ними (ТОВ «Ларан- 07») не оскаржувалося, зі скаргою до відповідного суду щодо юрисдикції арбітражу при Торговій палаті у м.Осло, Норвегія, також не зверталися.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки, спір було розглянуто МКАС при Торговій палаті м.Осло, Норвегія, із дотриманням встановленого Регламенту та вимог закону, що у рішенні суду надано оцінку наявним виправленням у п.п. 9.1, 9.2, 9.3, 9.4 арбітражного застереження (Договір поруки від 24.12.2010 р.), та суд дійшов висновку щодо чинності арбітражного застереження, та щодо компетенції арбітражного трибуналу вирішувати дану справ.

Рішення МКАС від 7 січня 2017 р., винесене відповідно до Регламенту Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м. Осло по справі № 98/17 за позовом Норвезької компанії «Пелагіа АС» проти української компанії ТОВ «Ларан- 07» не скасовано і є чинним.

За таких обставин суд не вбачає за можливе взяти до уваги доводи представників ТОВ «Ларан-07» щодо неналежності арбітражного застереження та решти доводів, які викладені у запереченнях боржника.

Підстав для відмови у задоволенні вимог заяви не вбачається.

Керуючись ст.ст.259, 260, 263, 478, 479 ЦК України суд,-

У х в а л и в :

Заяву представника Компанії Пелагіа АС (Ре1аgіа АS) про визнання і надання дозволу на виконання на території України рішення міжнародного комерційного арбітражу при Торгівельно-промисловій палаті в м. Осло ухваленого 7 грудня 2017 р. - задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання на території України Остаточного рішення міжнародного комерційного арбітражу, винесеного відповідно до Регламенту Інституту арбітражу і вирішення спорів при Торговій палаті в м.Осло 7 грудня 2017 р. по справі №98/17 за позовом норвезької компанії «Пелагіа АС» проти української компанії ТОВ «Ларан-07».

Видати виконавчий лист на примусове виконання вищевказаного Остаточного рішення міжнародного комерційного арбітражу в справі № 98/17 від 7.12.2017 року, і стягнути з боржника ТОВ «Ларан-07» на користь стягувача Компанії Пелагіа АС (Ре1аgіа АS) :

3 109 704 дол. США - суми основного боргу, відсотки у розмірі 3% річних на нижчезазначені суми:

169 096,6 дол. США з 3.09.2016 року

117 000 дол. США з 9.09.2016 року

70 200 дол. США з 17.09.2016 року

292 500 дол. США з 23.09.2016 року

234 000 дол. США з 24.09.2016 року

234 000 дол. США з 29.09.2016 року

292 500 дол. США з 1.10.2016 року

292 500 дол. США з 3.10.2016 року

292 500 дол. США з 9.10.2016 року

351 000 дол. США з 16.10.2016 року

237 287 дол. США з 17.10.2016 року

210 440 дол. США з 20.10.2016 року

29 260 дол. США з 24.10.2016 року

364 500 дол. США з 29.10.2016 року до дати здійснення оплати, які станом на 14.02.2018 р. складають 130 263,83 дол. США;

суми в розмірі 1 313 468 Норвезьких Крон та 10 000 Євро за юридичні послуги, а також витрати та інші видатки.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст складено 24.05.2018 р.

Суддя: