ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/0430/230/18 Справа № 2-89/11 Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н.Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, Дніпропетровської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради про поділ домоволодіння, визнання права власності на новозбудовані житлові прибудови та гараж, зміну ідеальних часток, визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, Дніпропетровська міська рада, виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради, виконавчий комітет Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні частиною домоволодіння шляхом знесення самочинного будівництва, відшкодування моральної шкоди; за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, ОСОБА_2, треті особи: Дніпропетровська міська рада, виконавчий комітет Дніпропетровської міської ради про скасування рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2002 році ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом про поділ домоволодіння, визнання права власності на новозбудовані житлові прибудови та гараж, зміну ідеальних часток, визначення порядку користування земельною ділянкою та остаточно уточнивши в листопаді 2012 року свої позовні вимоги, просив: провести поділ домоволодіння № АДРЕСА_3 без врахування житлової прибудови літ. «А''-1», сіней літ. «а2-1» та гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л» між ним та ОСОБА_4 відповідно до належної кожному з них 1/2 частини домоволодіння та з врахуванням встановленого порядку користування домоволодінням, виділивши йому та визнати за ним право власності на: квартиру № 1 в житловому будинку літ. «А-1» з приміщенням 1-2 площею 20,2 кв.м., прибудову літ. «А'-1» з приміщеннями 1-1 площею 8,9 кв.м., 1-3 площею 5,5 кв.м., погріб під. літ. «А-1», ганок літ. «а'»; душ літ. «М»; убиральню літ. «Н»; огорожі № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, мощіння ІУ, У, всього вартістю 230 448 грн., що на 69 974 грн., менше належної йому частки. Другому співвласнику ОСОБА_4 виділити та визнати за нею право власності на: квартиру № 2 в житловому будинку літ. «А-1» з приміщеннями 2-3 площею 17,6 кв.м., 2-4 площею 11,1 кв.м, приміщення 2-5 площею 10,9 кв.м.; сіни літ. «а'-1» (приміщення 2-2 площею 8,1 кв. м.); сіни літ. «а-1» (приміщення 2-1 площею 10,5 кв. м.), погріб під. літ. «а'-1», ганок літ. «а»; літню кухню літ. «В»; сараї літ. «Г»; літ. «З»; літ. «Ж»; душ літ. «Е»; убиральню літ. «Д»; водоколонки № 15 та № 2; огорожі № 1, № 2, № 3, № 14; мощіння І, ІІ, всього вартістю 370 396 грн., що на 69 974 грн. більше належної їй частки;

- визнати за ним право власності на житлову прибудову літ. «А''-1», сіни літ. «а2-1» та гараж літ. «Б» з навісом літ. «Л», вартістю 280 900 грн., встановивши житлову площу по кв. № 1 в розмірі 37,2 кв.м, загальну площу - 64,5 кв.м;

- змінити ідеальні частки в домоволодінні, встановивши, що належні йому, ОСОБА_2АДРЕСА_1 в житловому будинку літ. «А-1» з вказаними вище приміщеннями, вартістю 511 348 грн., складають 58/100 часток від всього домоволодіння; а належні ОСОБА_4 квартира № 2 в житловому будинку літ. «А-1» з належними їй приміщеннями, вартістю 370 396 грн. складають 42/100 часток від всього домоволодіння;

- стягнути з ОСОБА_4 на його користь різницю у вартості належної 1/2 частини домоволодіння та виділеної в натурі в розмірі 69 974 грн., а з нього на користь ОСОБА_4 1/2 частину вартості демонтованого сараю літ. «Б» в розмірі 1630 грн.;

- провести зарахування зустрічних однорідних вимог та остаточно стягнути з ОСОБА_4 на його користь різницю в стягнених сумах в розмірі 68 344 грн.;

- визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 920 кв.м. по АДРЕСА_4 відповідно до належної кожному зі співвласників на момент створення спільної часткової власності 1/2 частини домоволодіння по варіанту № 3 (Додаток № 4) висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1535 від 03.03.2006 року, виділивши йому у користування земельну ділянку загальною площею 456,26 кв.м. (на плані Додаток № 4 - зеленого кольору) та 1/2 частину земельної ділянки спільного користування площею 3,24 кв.м. - на плані червоного кольору. Другому співвласнику ОСОБА_4 виділити решту земельної ділянки площею 456,26 кв.м. (на плані жовтого кольору) та 1/2 частину земельної ділянки спільного користування площею 3,74 кв.м. - на плані червоного кольору; в спільному користуванні сторін залишити частину земельної ділянки площею 7,48 кв.м., з яких біля прибудови літ. «А''-1» та зовнішньою стіною приміщення 2-5 житлового будинку літ. «А-1» - 2,0 кв.м., під приміщенням 2-5 житлового будинку літ. «А-1» - 5,48 кв.м. (на плані Додаток № 4 - червоного кольору).

Позов мотивований тим, що на підставі договору купівлі-продажу № 2-3416 від 05 грудня 1986 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною з господарських будівель і споруд по АДРЕСА_5. Інша половина будинку та господарських будівель належала ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1986 року, укладеного між нею та ОСОБА_9

На час придбання ним частини цього домоволодіння воно складалося з житлового будинку літ. «А-1», сараїв літ. «Б», літ. «В», «Г», убиральні літ. «Д», душу літ. «Е», огорож № I-V, водоколонки № 2 та житловий будинок мав дві квартири. Домоволодіння між співвласниками в натурі поділено не було, однак відповідно до мирової угоди між попередніми співвласниками ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9, затвердженої ухвалою народного суду Індустріального району м. Дніпропетровська від 28.12.1984 року у цивільній справі № 2-433/1984 року, був визначений порядку користування житловим будинком, відповідно до якого визнано право власності на 1/2 частинну вказаного будинку та квартира № 1 була виділена у користування ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7АДРЕСА_2 - ОСОБА_9 за яким також визнано право власності на 1/2 частину будинку. Порядок користування господарськими будівлями цією мировою угодою не визначався, тому вони залишилися в загальному користуванні співвласників.

Таким чином, після придбання ним у 1986 році частини вищевказаного домоволодіння до нього перейшло право користування квартирою № 1, а до іншого співвласника ОСОБА_8 право користування квартирою № 2. Господарські будівлі залишилися в їх спільному користуванні.

За час проживання в будинку позивач разом із дружиною за згодою довіреної особи ОСОБА_8 розібрали сарай літ. «Б», який був побудований у 1952 році, а на його місці у 1988 році побудували гараж літ. «Б» з навісом літ. «Л», який з моменту побудови та дотепер перебуває в їх одноособовому користуванні. Також до квартири № 1 за згодою довіреної особи ОСОБА_8 прибудували житлову кімнату 1-6 площею 11,5 кв.м., кухню 1-4 площею 12,4 кв.м., санвузол 1-5 площею 2,7 кв.м., сіни 1-7 площею 3,3 кв.м. (житлова прибудова літ. «А''-1», сіни літ. «а2-1»), а також зробили внутрішнє перепланування квартири № 1, об'єднавши коридор 1-2 та дві житлові кімнати 1-3 та 1-4 в одну житлову кімнату 1-2 площею 20,2 кв.м., збільшивши тим самим за рахунок перепланування житлову площу на 3 кв.м. Сараї літ. «Г», «Ж», «З» та літня кухня літ. «В» перебувала в загальному користуванні. Порядок користування земельною ділянкою також визначений не був. 2 червня 2001 року ОСОБА_8 уклала договір дарування належної їй 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_5 з відповідачем ОСОБА_4 Після цього між ним та ОСОБА_4 як співвласницею домоволодіння почали виникати суперечки з приводу користування сараями «Г», «Ж», «З», літньою кухнею літ. «В», про право власності на гараж літ. "Б" з навісом "Л" та з приводу користування земельною ділянкою.

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради № 308 від 16.05.2003 року житлова прибудова літ. «А''-1», сіни літ. «а2-1» та гараж літ. «Б» з навісом літ. «Л» узаконені за домоволодінням з тим, щоб право власності на них було встановлено в судовому порядку. Зроблене ним перепланування (утворення приміщення 1-2) у квартирі № 1 житлового будинку узаконене за домоволодінням рішенням виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради № 734 від 25.12.2003 року та № 327 від 21.05.2004 року з визначенням житлової та загальної площі квартири № 1 в залежності від того, за ким з співвласників буде визначено право власності на прибудову літ. «А''-1» та сіни літ. «а2-1».

Позивач вважає, що з моменту прийняття виконавчим комітетом місцевої ради відповідних рішень про узаконення самовільно побудованих прибудов та перепланувань, ці споруди не є самочинним будівництвом та технічний стан прибудови та гаража є добрим, що підтверджує відповідність цих будівель будівельно-технічним нормам.

Проте відповідач ОСОБА_4 його право користування та власності не визнає та взагалі вимагає знести перебудови до будинку а тому він і звернувся до суду для вирішення цього спору.

Також у січні 2004 року відповідач ОСОБА_4 пред'явила до ОСОБА_2 зустрічний позов про усунення перешкод у користуванні частиною домоволодіння шляхом знесення самочинного будівництва, відшкодування моральної шкоди, в якому, остаточно з урахуванням всіх уточнень позовних вимог, просила зобов'язати ОСОБА_2 усунути їй перешкоди у користуванні частиною житлового будинку № АДРЕСА_3 шляхом знесення самочинно побудованої прибудови «А''-1» до житлового будинку та гаража з навісом літ. «Б, Л»; відновити знесену частину несучої стіни в домоволодінні № АДРЕСА_3, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 грн.

Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_2 в порушення діючого законодавства без відводу земельної ділянки, без дозволу виконавчого комітету місцевої ради, без затвердженого проекту та її згоди самовільно прибудував до частини житлового будинку літ. «А-1» прибудову літ. «А''-1», самовільно захопивши частину земельної ділянки, що належить їй та необхідна для обслуговування спальні 2-5. При цьому ОСОБА_2 самовільно зніс частину несучої стіни житлового будинку № АДРЕСА_3, чим здійснив перепланування будинку, порушивши цілісність конструкції житлового будинку. Вважає, що прибудова літ. «А''-1» зведена ОСОБА_2 з порушенням діючих державних будівельних норм України та перешкоджає їй у користуванні своєю квартирою № 2, що спричиняє моральну шкоду.

Також у листопаді 2012 року ОСОБА_4 пред'явила позов до ОСОБА_2 та виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, треті особи: Дніпропетровська міська рада, виконком Дніпропетровської міської ради, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 308 від 16.05.2003 року, яким узаконено самовільно побудовані ОСОБА_2 житлова прибудова літ. «А''-1», сіни літ. «а2-1», гараж літ. «Б», а також вирішено визнати в суді право власності на ці споруди та КП «ДМБТІ» оформити право власності. Дане рішення виконавчого комітету ОСОБА_4 вважає протиправним як таке, що прийнято без створення комісії по складанню акту приймання самовільних споруд в експлуатацію, за відсутності у забудовника ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку та права користування нею, встановлених меж земельної ділянки в натурі, за відсутності її згоди на будівництво, проведення будівництва з порушенням державних будівельних норм.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково та постановлено:

провести поділ домоволодіння № АДРЕСА_3 без врахування житлової прибудови літ. «А''-1», сіней літ. «а2-1» та гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л» між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно до належної кожному з них 1/2 частини домоволодіння та з врахуванням встановленого порядку користування домоволодінням;

виділити ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_2 право власності на: квартиру № 1 в житловому будинку літ. «А-1» з приміщенням 1-2 площею 20,2 кв.м., прибудову літ. «А'-1» ; погріб літ. «А-1», ганок літ. «а'»; душ літ. «М»; вбиральню літ. «Н»; огорожі № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, мощіння ІV, V, всього вартістю 230 448 грн., що на 69 974 грн. менше належної йому частки;

виділити ОСОБА_4 та визнати за ОСОБА_4 право власності на: квартиру № 2 в житловому будинку літ. «А-1» з приміщеннями 2-3 площею 17,6 кв.м., 2-4 площею 11,1 кв.м, приміщення 2-5 площею 10,9 кв.м.; сіни літ. «а'-1» (приміщення 2-2 площею 8,1 кв. м.); сіни літ. «а-1» (приміщення 2-1 площею 10,5 кв. м.), погріб літ. «а'-1», ганок літ. «а»; літню кухню літ. «В»; сараї літ. «Г»; літ. «З»; літ. «Ж»; душ літ. «Е»; вбиральню літ. «Д»; водоколонки № 15 та № 2; огорожі № 1, № 2, № 3, № 14; мощіння І, ІІ, вартістю 370 396 грн., що на 69974 грн. більше належної їй частки;

стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 68344 грн.;

визначити порядок користування земельною ділянкою площею 920 кв.м. по АДРЕСА_4 по варіанту № 3 (Додаток № 4) висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1535 від 03.03.2006 року: виділити ОСОБА_2 в користування земельну ділянку загальною площею 456,26 кв.м. - з боку АДРЕСА_4 впродовж 10,5 м, з боку домоволодіння № 34 впродовж всієї межі - 43,74 м, з боку домоволодіння по АДРЕСА_7 - 11,62 м, по межі з співвласником ОСОБА_4 впродовж 26,44 м, в тому числі під житловим будинком літ. «А-1» - 25,24 кв.м., під прибудовую літ. «А'-1» - 19,05 кв.м., під прибудовою літ. «А''-1» - 32,85 кв.м., під сіньми літ. «а2-1» - 4,00 кв.м., під будовами літ. «Б», «Л», «М», «Н» і під двором - 375,12 кв.м. (на плані Додаток № 4 - зеленого кольору);

виділити ОСОБА_4 решту земельної ділянки площею 456,26 кв.м. (на плані Додаток № 4 - жовтого кольору); залишити в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 частину земельної ділянки площею 7,48 кв.м., з яких біля прибудови літ. «А''-1» та зовнішньою стіною приміщення 2-5 житлового будинку літ. «А-1» - 2,0 кв.м., під приміщенням 2-5 житлового будинку літ. «А-1» - 5,48 кв.м. (на плані Додаток № 4 - червоного кольору).

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 відмовити;

У задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_4 - відмовлено; вирішено питання стосовно судових витрат (Т.8а.с. 111).

Рішення суду мотивовано тим, що позивач має право на виділ своєї частки з майна, що є у спільній частковій власності. А оскільки судом не встановлено порушення позивачем будівельних норм і правил, зустрічні позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_2 знести вищевказані об'єкти будівництва та відновити знесену частину несучої стіни в домоволодінні № АДРЕСА_3 є необґрунтованими.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (Т.8 а.с. 137).

Апеляційна скарга мотивована тим, що що судом першої інстанції не встановлено дійсних обставин справи, не надано їм чіткої та аргументованої оцінки з посиланням на положення та вимоги законодавства, якими такі регулюються.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_6

Так, згідно з договором купівлі-продажу від 05 грудня 1986 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 2-3416, ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель по АДРЕСА_5. Право власності на вказану частину домоволодіння зареєстровано в БТІ 13.02.1987 року за № 468-53 (Т.1 а.с. 8).

Інша половина будинку та господарських будівель належала ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.1986 року, посвідченого Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі під № 3-2502, який вона уклала з ОСОБА_9 Право власності на частину домоволодіння зареєстровано в БТІ 01.12.1986 року за № 468- 53 (Т.1 а.с. 117).

Відповідно до технічного паспорту від 15.04.1985 року на час укладення ОСОБА_2 договору купівлі-продажу спірне домоволодіння складалося з житлового будинку літ. «А-1», сараїв літ. «Б», літ. «В», літ. «Г», убиральні літ. «Д», душу літ. «Е», огорож № I-V, водоколонки № 2 (Т.1 а.с. 19).

В житловому будинку літ. «А-1» були дві квартири:

- квартира № 1, що складалася з веранди 1-1 площею 10,2 кв.м., коридору 1-2 площею 2,1 кв.м. та трьох житлових кімнат: 1-3 площею 3,6 кв.м, 1-4 площею 13,6 кв.м, 1-5 площею 6,7 кв.м. Житлова площа квартири 23,9 кв.м, площа підсобних приміщень 12,3 кв.м, загальна площе квартири 36,2 кв.м.;

- квартира № 2, що складалася з веранди 2-1 площею 10,4 кв.м., кухні 2-2 площею 8 кв.м., трьох житлових кімнат: 2-3 площею 15,3 кв.м., 2-4 площею 11,0 кв.м., 2-5 площею 11,7 кв.м Житлова площа квартири становила 38,0 кв.м, площа підсобних приміщень 18,4 кв.м., загальна площа квартири 56,4 кв.м.

Всього по житловому будинку житлова площа становила 61,9 кв.м., площа підсобних приміщень 30,7 кв.м., загальна площа 92,6 кв.м.

Ухвалою народного суду Індустріального району м. Дніпропетровська від 28.12.1984 року між попередніми співвласниками вищевказаного домоволодіння ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 був визначений порядок користування житловим будинком, відповідно до якого визнано право власності на 1/2 частинну вказаного будинку та квартира № 1 була виділена у користування ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7АДРЕСА_2 - ОСОБА_9 за яким також визнано право власності на 1/2 частину будинку. Порядок користування господарськими будівлями цією мировою угодою не визначався, тому вони залишилися в загальному користуванні співвласників. (Т.1 а.с. 28).

Після придбання 23 жовтня 1986 року частини вищевказаного домоволодіння ОСОБА_8 до неї перейшло право користування квартирою № 2 (Т.1 а.с. 117), а після придбання ОСОБА_2 другої частини цього домоволодіння до нього перейшло право користування квартирою № 1. Господарські будівлі залишалися в загальному користуванні.

Також судом встановлено, що за час проживання в будинку позивач розібрав сарай літ. «Б», який був побудований у 1952 році, а на його місці у 1988 році побудував гараж літ. «Б» з навісом літ. «Л», який з моменту побудови та дотепер перебуває в його одноособовому користуванні. Крім того, ОСОБА_2 до квартири № 1 прибудував житлову кімнату 1-6 площею 11,5 кв.м., кухню 1-4 площею 12,4 кв.м., санвузол 1-5 площею 2,7 кв.м., сіни 1-7 площею 3,3 кв.м. (житлова прибудова літ. «А''-1», сіни літ. «а2-1»), а також зробив внутрішнє перепланування квартири № 1, об'єднавши коридор 1-2 та дві житлові кімнати 1-3 та 1-4 в одну житлову кімнату 1-2 площею 20,2 кв.м., збільшивши тим самим за рахунок перепланування житлову площу на 3 кв.м.

Сараї літ. «Г», літ. «Ж», літ. «З» та літня кухня літ. «В» весь час перебували в загальному користуванні співвласників домоволодіння.

Порядок користування земельною ділянкою між співвласниками фактично не був визначений.

02 червня 2001 року ОСОБА_8 уклала договір дарування належної їй 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_5 з відповідачем ОСОБА_4 Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу і зареєстрований у реєстрі за № 2458 (Т1. а.с. 228).

Згідно з договором дарування при його укладенні зроблені прибудови, гараж літ. «Б» з навісом літ. «Л» та перепланування квартири № 1 до вартості відчужуваної частини не були включені, так як ОСОБА_8 не належали.

Також судом встановлено, що на даний час спірне домоволодіння розташовано на земельній ділянці площею 927 кв.м, з яких 7 кв.м є самозахватом з боку ОСОБА_2 по червоній лінії, та складається з житлового будинку літ. «А-1», гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л», літньої кухні літ. «В», сараїв літ. «Г», літ. «Ж», літ. «З», душу літ. «Е», «М», убиральні літ. «Д», «Н», споруд № 1- 14, І-V.

Відповідно до технічного паспорту житловий будинок літ. «А-1» складається з двох квартир:

- квартири № 1, до якої входять коридор 1- 1 площею 8,9 кв.м, три житлових кімнати: 1- 2 площею 20,2 кв.м, 1- 3 площею 5,5 кв.м та 1- 6 площею 11,5 кв.м, кухня 1- 4 площею 12,4 кв.м, санвузол 1- 5 площею 2,7 кв.м та сіни 1- 7 площею 3,3 кв.м. Житлова площа квартири 37,2 кв.м, площа підсобних приміщень - 37,2 кв.м, загальна площа - 64,5 кв.м.;

- квартири № 2, до якої входять коридор 2- 1 площею 10,5 кв.м, кухня 2- 2 площею 8,1 кв.м та три житлових кімнати: 2- 3 площею 17,6 кв.м, 2- 4 площею 11,7 кв.м та 2- 5 площею 10,9 кв.м. Житлова площа квартири 39,6 кв.м, площа підсобних приміщень - 18,6 кв.м, загальна площа - 58,2 кв.м. Усього по житловому будинку житлова площа 76,8 кв.м, площа підсобних приміщень - 45,9 кв.м, загальна площа - 122,7 кв.м.

З технічного паспорту на домоволодіння, виготовленого КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_4 має самочинне будівництво: побудовані в 1988 році житлову прибудову літ. "А''-1", прибудову літ. "а2-1" та гараж літ. "Б".

Рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради № 308 від 16.05.2003 року житлова прибудова літ. «А''-1», сіни літ. «а2-1» та гараж літ. «Б» з навісом літ. «Л» узаконені за домоволодінням з тим, щоб право власності на них було встановлено в судовому порядку. Зроблене перепланування (утворення приміщення 1-2) у квартирі № 1 житлового будинку узаконене за домоволодінням рішенням виконкому Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради № 734 від 25.11.2003 року та № 327 від 21.05.2004 року з визначенням житлової та загальної площі квартири № 1 в залежності від того, за ким з співвласників буде визначено право власності на прибудову літ. «А''-1» та сіни літ. «а2-1».

Між сторонами як співвласниками домоволодіння виник спір з приводу володіння та користування вказаним домоволодінням та земельною ділянкою для обслуговування цього домоволодіння, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2, районний суд виходив з того, що оскільки між сторонами не врегульовано питання щодо користування домоволодінням, а тому позивач має право на виділ своєї частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Суд першої інстанції також вважав можливим провести поділ домоволодіння відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1535 від 03.03.2006 року (Т.1 а.с. 206) та з врахуванням дійсної вартості домоволодіння, встановленої висновком додаткової комісійної судової будівельно-технічної експертизи № 1847 від 03.09.2008 року (Т.2 а.с. 144), оскільки доказів реальної вартості спірного майна на час розгляду справи сторонами суду не надано та суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Згідно з висновком № 1535 від 03.03.2006 року судової будівельно-технічної експертизи вартість усього домоволодіння станом на 03.03.2006 року складає 281 603 грн., вартість домоволодіння без урахування прибудови літ. «А''-1», сіней літ. «а2-1», гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л» складає 191 894 грн., 1/2 частка вартості домоволодіння без урахування прибудов та гаражу з навісом складає 95 947 грн.

Варіант поділу домоволодіння без урахування житлової прибудови літ. «А''-1», сіней літ. «а2-1», гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л» відповідно до належної кожному із співвласників 1/2 частки домоволодіння з врахуванням порядку користування домоволодінням, що конкретно склався, та вартості домоволодіння станом на 03.03.2006 року наступний:

Першому співвласнику, тобто ОСОБА_2, на 1/2 частку виділяється: квартира № 1 в житловому будинку літ. «А-1» з приміщенням 1-2 площею 20,2 кв.м, вартістю 22 143 грн.; прибудова літ. «А'-1» (тобто приміщення 1-1 площею 8,9 кв. м. та приміщення 1-3 площею 5,5 кв.м.) вартістю 22 797 грн.; погріб під. літ. «А-1» вартістю 5 253 грн., ганок літ. «а'» вартістю 2 087 грн., а всього 52 280 грн.; душ літ. «М» вартістю 1 196 грн.; убиральня літ. «Н» - 3 729 грн.; огорожа № 4 - 3 495 грн.; огорожа № 5 - 2 650 грн.; огорожа № 6 - 70 грн.; огорожа № 7 - 1 384 грн.; огорожа № 8 - 117 грн.; огорожа № 9 - 563 грн.; огорожа № 10 - 1 313 грн.; мощіння - ІV - 1 079 грн.; мощіння V - 1 173 грн., а всього на 21 319 грн.

Разом з вартістю квартири № 1 та дворовими будовами ОСОБА_2 виділяється частина домоволодіння вартістю 73 599 грн., що на 22 348 грн. менше належної йому 1/2 частки вартістю 95 947 грн.

Другому співвласнику ОСОБА_4 на 1/2 частку виділяється: квартира № 2 в житловому будинку літ. «А-1» з приміщеннями 2-3 площею 17,6 кв.м, 2-4 площею 11,1 кв.м, приміщення 2-5 площею 10,9 кв.м загальною вартістю 43 409 грн.; сіні літ. «а'-1» (тобто приміщення 2-2 площею 8,1 кв.м.) вартістю 11 117 грн.; сіні літ. «а-1» (тобто приміщення 2-1 площею 10,5 кв.м.) вартістю 10 695 грн., погріб під. літ. «а'-1» вартістю 5 183 грн., ганок літ. «а» вартістю 962 грн., а всього 71 366 грн.; літня кухня літ. «В» вартістю 9 217 грн.; сарай літ. «Г» -12 567 грн.; сарай літ. «З» - 2 767 грн.; сарай літ. «Ж» - 2 580 грн.; душ літ. «Е» -1 735 грн.; убиральня літ. «Д» - 3 448 грн.; водоколонка № 15 - 2 721 грн.; водоколонка № 2 -1 337 грн.; огорожа № 1 -1 032 грн.; огорожа № 2 - 1 313 грн.; огорожа № 3 - 2 697 грн.; огорожа № 14 - 610 грн.; мощіння І - 2 275 грн.; мощіння ІІ - 2 650 грн., а всього на 49 929 грн.

Разом з вартістю квартири № 2 та дворовими будовами ОСОБА_4 виділяється частина домоволодіння вартістю 118 295 грн., що на 22 348 грн. більше належної їй 1/2 частки вартістю 95 947 грн.

Відповідно до висновку № 1847 від 03.09.2008 року додаткової судової будівельно-технічної експертизи, виконаному Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, дійсна вартість усього домоволодіння з застосуванням вартості коефіцієнта різниці між вартістю домоволодіння станом на 03.09.2008 року і станом на 03.03.2006 року, який дорівнює 3,, складає 881 734 грн., вартість домоволодіння без урахування прибудови літ. «А''-1», сіней літ. «а2-1», гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л» складає 600 844 грн., вартість 1/2 частки - 300 422 грн. вартість виділеної ОСОБА_2 частки - квартири № 1 з надвірними спорудами - 230 448 грн., вартість частки, виділеної ОСОБА_4 - 370 396 грн.

З урахуванням вартості домоволодіння станом на 03.09.2008 року та застосуванням вартості коефіцієнта різниці між вартістю домоволодіння станом на 03.09.2008 року і станом на 03.03.2006 року розмір компенсації на користь ОСОБА_2, визначений висновком експертизи № 1535 в розмірі 22 348 грн., складає на 03.09.2008 року 69 974 грн.

Отже суд вважав необхідним провести поділ домоволодіння № АДРЕСА_3 без врахування житлової прибудови літ. «А''-1», сіней літ. «а2-1» та гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л» між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відповідно до належної кожному з них 1/2 частини домоволодіння та з врахуванням встановленого порядку користування домоволодінням, виділивши ОСОБА_2 та визнавши за ним право власності на: квартиру № 1 в житловому будинку літ. «А-1» з приміщенням 1-2 площею 20,2 кв.м., прибудову літ. «А'-1»; погріб літ. «А-1», ганок літ. «а'»; душ літ. «М»; вбиральню літ. «Н»; огорожі № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, мощіння ІV, V, всього вартістю 230 448 грн., а ОСОБА_4 виділивши та визнавши за нею право власності на квартиру № 2 в житловому будинку літ. «А-1» з приміщеннями 2-3 площею 17,6 кв.м., 2-4 площею 11,1 кв.м, приміщення 2-5 площею 10,9 кв.м.; сіни літ. «а'-1» (приміщення 2-2 площею 8,1 кв. м.); сіни літ. «а-1» (приміщення 2-1 площею 10,5 кв. м.), погріб літ. «а'-1», ганок літ. «а»; літню кухню літ. «В»; сараї літ. «Г»; літ. «З»; літ. «Ж»; душ літ. «Е»; вбиральню літ. «Д»; водоколонки № 15 та № 2; огорожі № 1, № 2, № 3, № 14; мощіння І, ІІ, вартістю 370 396 грн.

У зв'язку з тим, що вартість майна, яке виділено в натурі відповідачу ОСОБА_4, більше належної їй частки на 69 974 грн., з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 необхідно стягнути компенсацію в межах заявлених ним вимог у сумі 68344 грн. (за вирахуванням 1/2 вартості сараю літ. «Б» у розмірі 1630 грн.).

Крім того, між сторонами є наявним спір щодо користування земельною ділянкою, на якій розміщено спірне домоволодіння.

Земельна ділянка по АДРЕСА_4 (попередня назва АДРЕСА_4) була виділена під індивідуальне житлове будівництво на підставі постанови АНД районної ради від 01.06.1940 року.

Враховуючи, що після набуття сторонами права власності на 1/2 частину домоволодіння кожним до них перейшло право користування вищевказаною земельною ділянкою, суд вважає необхідним визначити порядок користування спірною земельною ділянкою виходячи з розміру часток співвласників у спільній частковій власності, тобто з 1/2 частини, а тому визначив порядок користування земельною ділянкою за варіантом № 3 (додаток № 4) висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1535 від 03.03.2006 року, відповідно до якого у спільному користуванні сторін залишається частина земельної ділянки площею 7,48 кв. м., з яких біля прибудови літ. "А''-1" - 2,0 кв.м, під приміщенням 2-5 житлового будинку літ. «А-1» - 5,48 кв.м, що при гостро неприязних відносинах, які склалися між сторонами, зменшує можливість виникнення конфліктної ситуації і разом з тим надає можливість доступу ОСОБА_2 для догляду за частиною стіни житлової прибудови літ. «А''-1», а ОСОБА_4 для догляду за частиною зовнішньої стіни приміщення 2-5 в житловому будинку літ. «А-1».

Згідно з цим варіантом суд першої інстанції визначив порядок користування земельною ділянкою між сторонами, а тому обгрунтовано прийшов до висновку про часткове задоволення позову позов ОСОБА_2

Щодо зустрічних вимог ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні частиною домоволодіння шляхом знесення самочинного будівництва, суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні, виходячи з того, що відповідачем ОСОБА_4 та її представниками суду не надано доказів, що будівництвом ОСОБА_2 житлової прибудови літ. «А''-1», сіней літ. «а2-1», гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л» та переплануванням належної йому квартири № 1 були порушені права відповідача ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище збудовані ОСОБА_2 у 1988 році житлова прибудова літ. «А''-1», сіни літ. «а2-1», гараж літ. «Б» з навісом літ. «Л», а також перепланування у квартирі № 1 були узаконені згідно з рішеннями виконавчого комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради № 308 від 16.05.2003 року, № 734 від 25.12.2003 року, № 327 від 21.05.2004 року. Попередній співвласник домоволодіння ОСОБА_8 не заперечувала проти будівництва цих об'єктів.

А згідно висновків судової будівельно-технічної експертизи № 493 від 04.02.2005 року та № 1535 від 03.03.2006 року місцеположення, об'ємно-планувальне рішення, конструктиви, технічний стан, інженерне устаткування прибудови літ. «А''-1», сіней літ. «а2-1», гаражу літ. «Б» з навісом літ. «Л» відповідає санітарно-будівельним нормам та придатні для мешкання в будинку відповідача ОСОБА_4, переобладнання кімнат 1-2, 1-3, 1-1 і знос частини несучої стіни в житловому будинку літ. «А-1» (утворення житлового приміщення 1- 2 площею 20,2 кв. м) не спричинили зміни несучої здатності основних конструктивних елементів житлового будинку і відповідає будівельно-технічним, санітарним нормам та безпечному проживанню в вищевказаному домоволодінні. Згідно з висновком КП «ДМБТІ» про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 9/163 від 20 грудня 2010 року технічний стан спірної прибудови та гаража є добрим.

Таким чином, оскільки судом не встановлено порушення позивачем будівельних норм і правил, зустрічні позовні вимоги про зобов'язання ОСОБА_2 знести вищевказані об'єкти будівництва та відновити знесену частину несучої стіни в домоволодінні № АДРЕСА_3 є необґрунтованими.

Виходячи з того, що діями позивача ОСОБА_2 права відповідача ОСОБА_4 порушені не були, то позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000 грн. задоволенню також не підлягають.

Крім того, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що не підлягають задоволенню зустрічні вимоги ОСОБА_4 про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради № 308 від 16.05.2003 року, яким узаконено житлову прибудову літ. «А11-1», сіни літ. «а2-1», гараж літ. «Б» у домоволодінні № АДРЕСА_3.

Колегія суддів вважає, що судом враховано всі обставини по справі та інші обставини, що мають істотне значення, та зроблений вірний висновок про часткове задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може погодитись з рішення суду в частині стягнення грошової компенсації з ОСОБА_4.

Так, частинами 1, 3 статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Враховуючи вищезазначені норми закону, компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою, а у разі наявності спору між сторонами та незгоди іншого співвласника на таку сплату, за рішенням суду стягується лише різниця вартості ідеальних часток, а також із цього питання а ні позивач, а ні відповідач не ставили перед судом питання про передачу іншому співвласнику майна, що відповідає цій вартості.

Оскільки судом першої інстанції вірно розмір частки, то колегія суддів вважає за необхідне викласти 5 абзац резолютивної частини рішення суду у наступній редакції: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 різницю вартості часток у сумі 68 344 грн., а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Що стосується судової будівельно-технічної експертизи, яка була проведена в суді апеляційної інстанції, то колегія суддів не бере її до уваги, оскільки визначаючи вартість спірного домоволодіння експертом було враховані самочинні будівлі, які не введені в експлуатацію, а тому до загальної вартості майна, вони не можуть бути включені.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року в частині стягнення грошової компенсації підлягає зміні, а в решті рішення суду є законним і обгрунтованим, оскільки судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, а тому висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 про неправомірність рішення суду а саме неправильний поділ домоволодіння, вважаючи що її частка у співному домоволодінні є більшою, а тому просила розділити його за варіантом 5 висновком № 1535 від 03.03.2006 року судової будівельно-технічної експертизи, колегія суддів вважає необгрунтованими з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначалося вище, ухвалою народного суду Індустріального району м. Дніпропетровська від 28.12.1984 року між попередніми співвласниками вищевказаного домоволодіння ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 був визначений порядок користування житловим будинком, відповідно до якого визнано право власності на 1/2 частинну вказаного будинку та квартира № 1 була виділена у користування ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_7АДРЕСА_2 - ОСОБА_9 за яким також визнано право власності на 1/2 частину будинку.

В подальшому ОСОБА_10, ОСОБА_6 та ОСОБА_11 продали свою частину будинку ОСОБА_2, а ОСОБА_9 - ОСОБА_8, яка подарувала свою 1/2 частину будинку ОСОБА_4, а тому за кожним із сторін належить по 1/2 частині цього будинку.

У зв'язку з чим суд першої інстанції своїм рішенням поділив спірне домоволодіння з урахуванням і цих обставин, про що зокрема, сторони в судовому засіданні не заперечували.

Крім того, колегія суддів не може погодитися із доводами апеляційної скарги про незастосування судом строків позовної давності щодо стягнення компенсації, оскільки ці строки не пропущенні.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та зводяться до переоцінки доказів та незгоди із судовим рішенням, а також ці доводи не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року - змінити.

Викласти абзац 5 резолютивної частини рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 різницю вартості часток у сумі 68 344 (шістдесят вісім тисяч триста сорок чотири) грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко