Номер провадження 6/235/203/18
У Х В А Л А

5 листопада 2018 року м. Покровськ

Суддя Красноармійського міськрайонного суду Донецької області Клікунова А.С., дослідивши матеріали подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

20 вересня 2018 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з Печерського районного суду м. Києва за підсудністю надійшли матеріали цивільної справи за вказаним поданням.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З подання вбачається, що головним державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_1 заявлено вимогу встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (до перейменування Красноармійський), с. Гнатівка, вул. Сагайдачного, буд. 21 до виконання боржником зобовязань, покладених згідно виконавчого провадження № 41838025 з примусового виконання виконавчого листа № 2/235/2150/13 від 18.12.2013 року, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області про стягнення на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 заборгованість в сумі 49980421,92 гривень.

Ухвалою судді від 21 вересня 2018 року подання, в порядку ч. 9 ст. 10 ст. 185 ЦПК України, залишено без руху як таке, що подано з порушенням ст. 441 ЦПК України, а саме:

- вимоги про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України в подані обґрунтовано положенням ст. 377-1 ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 року, що втратила чинність, в той час як діючою нормою, якою врегульовано ініційований захід виконання судового рішення є діюча стаття 441 ЦПК України;

- відсутні дані, якими підтверджено повноваження на внесення на розсуд суду подання в розумінні ч. 4 ст. 441 ЦПК України. Подання відносно боржника ОСОБА_2 заявлене головним державним виконавцем відділу Департаменту ДВС МЮ України ОСОБА_1, при цьому дані про перебування виконавчого провадження в провадженні вказаної посадової особи відсутні, при цьому згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.02.2014 року виконавчий лист № 2/235/2150/13 від 18.12.2013 року відносно боржника ОСОБА_2 прийнятий для вжиття заходів примусового стягнення старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України ОСОБА_4

- в поданні допущено посилання на положення ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду громадян України» без врахуванням внесених змін в правову норму згідно із Законом № 2475-VІІІ від 03.07.2018 року.

Згідно поштового повідомлення № 648 копію ухвали судді від 21.09.2018 року відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України отримано 08.10.2018 року.

26 жовтня 2018 року на адресу суду надійшов лист № 41838025/20.1/19 відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮ України, яким суду в інформаційному вигляді повідомлено, що згідно акту приймання-передавання матеріалів незавершених виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого в межах відділу від 11.04.2017 року виконавче провадження ВП № 41838025 передано від державного виконавця Кеди М.В. на виконання головному державному виконавцю Тертичній В.В. Також даним листом визнано помилковість посилання в поданні на статтю ст. 377-1 ЦПК України, з одночасним заявленням вимог застосовувати норми статті 441 ЦПК України.

Суддя вказує, що даний лист не може бути прийнято як виконання ухвали судді від 21.09.2018 року, недоліки подання не усунуто.

Вказуючи про неможливість призначення розгляду подання, суддею акцентовано увагу щодо необхідності приведення у відповідність до ст. 441 ЦПК України саме форми та змісту подання (належить подати в новій редакції з посиланням на норми чинного законодавства, з прикладанням доказів повноважності державного виконавця, а саме копії Акту приймання-передавання матеріалів ВП, про який зазначено в листі № 41838025/20.1/19).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи вищевикладене, суддя вважає за необхідне повторно вказати на недотримання при предявлені подання статті 441 ЦПК України та запропонувати усунути недоліки.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 127, 260, 353, 441 ЦПК України, суддя, -

У Х В АЛ И Л А :

Продовжити строк на усунення недоліків подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_2 за межі України.

Запропонувати в 7-денний строк з дня отримання даної ухвали усунути всі недоліки, які були підставою для залишення подання без руху.

Розяснити, що якщо всі недоліки подання не будуть усунені в зазначений строк, у відповідності до ч. 9 ст. 10, ч. 6 ст. 185 ЦПК України, судом буде постановлено ухвалу про повернення подання.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://ka.dn.court.gov.ua

Ухвала відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: