РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/538/18

11 травня 2018 року

м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Левчук В.В.

секретар судового засідання Зберун К.Ф.

за участю:

позивача - не з'явився

представника позивача - адвоката ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №564/538/18 за позовом ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з цивільним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини.

В обґрунтування позовних вимог, вказує на те, що позивач продовжує навчання та в зв'язку з цим не має змоги самостійно себе утримувати і потребує отримання грошової допомоги від своїх батьків. Мати не має змоги самостійно забезпечити його всім необхідним. Батько позивача грошових коштів на утримання свого повнолітнього сина до закінчення ним навчання не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки не має змоги утримувати свого повнолітнього сина. Свої заперечення обґрунтовує тим, що він з 03.03.2018 року його було звільнено із займаної посади за згодою сторін, на його утриманні перебувають нова дружина та малолітня дитина від нового шлюбу /а.с.22-24/.

Позивачем подано до суду заяву про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення, в якій просить суд стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Відповідно до п.2 ч.2, ч.3 ст.49 Цивільного процесуального кодексу України, крім прав та обов'язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Подана заява не порушує прав та законних інтересів третіх осіб, а тому приймається судом.

Позивач в судове засідання не з'явився. Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з урахуванням поданої заяви підтримав та просить суд їх задоволити.

Присутні в судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги заперечили, просять суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 надали суду показання про те, що позивач, ОСОБА_2, навчається та не працює, перебуває на утриманні матері.

Суд, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Костопільським райвідділом реєстрації АГС, 15.03.2000 року народився ОСОБА_4, батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_8, про що складено відповідний актовий запис за №99 /а.с.3/.

Згідно довідки №62 виданої 22.02.2018 року Костопільським будівельно-технологічним коледжем Національного університету водного господарства та природокористування, ОСОБА_4 навчається на денному відділенні та знаходиться на неповному державному забезпеченні. Термін закінчення навчального закладу 30 червня 2018 року /а.с.4/.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_4, виданої Костопільським будівельно-технологічним коледжем Національного університету водного господарства та природокористування, він отримує стипендію в сумі 490 грн. за січень 2018 року, 400 грн. за грудень 2017 року, 490 грн. за листопад 2017 року, по 415 грн. за жовтень, вересень, серпень 2017 року /а.с.5/.

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 31.07.2013 року по справі №564/1183/13-ц позов задоволено та вирішено стягувати відповідача на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 400 грн. щомісячно /а.с.6/.

Згідно довідки №1126 від 15.03.2018 року виданої Комунального підприємства "Костопільське будинкоуправління", ОСОБА_4 проживає за адресою АДРЕСА_2 разом з матір'ю, бабусею, дідусем, прадідом та тіткою /а.с.7/.

Згідно акту №451 від 31.01.2017 року дослідження стану здоров'я, а також згідно епікризу від 30.01.2017 року, ОСОБА_4 в період з 26.01.2017 року по 30.01.2017 року перебував на лікуванні в Костопільській центральній районній лікарні Костопліьської районної ради Рівненської області /а.с.8,9/.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4, 12.12.2015 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9, про що складено відповідний актовий запис за №274 /а.с.27/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_10, батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_11, про що складено відповідний актовий запис за №14 /а.с.28/.

Згідно запису №35 трудової книжки серії НОМЕР_6, ОСОБА_2 був звільнений за згодою сторін згідно ст.36 п.1 КЗпП України /а.с.29/.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно приписів статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Посилання позивача на те, що розмір аліментів не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, судом до уваги не приймається, оскільки вказаний мінімальний розмір застосовується при призначенні аліментів на дитину, яка не досягла вісімнадцятирічного віку.

Суд враховує, що обов'язок із утримання дітей покладається на обох батьків.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, із наданих суду доказів, пояснень представника позивача, показань свідків, пояснень відповідача та його представника, суд встановив, що позивач, ОСОБА_4, є повнолітнім сином відповідача, ОСОБА_2, продовжує навчання не отримує доходу та потребує матеріальної допомоги. Відповідач доказів неможливості надання матеріальної допомоги повнолітньому сину, який продовжує навчання, не надав.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", станом на 01.01.2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1762 грн.

Як було зазначено вище, позивач отримує стипендію, розмір якої, станом на січень 2018 року, становив 490 грн. Враховуючи обставини справи, а також перебування на утриманні відповідача малолітньої дитини та дружини, суд дійшов висновку про необхідність відійти від рівності часток щодо утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Так, визначаючи розмір аліментів, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб повнолітнього сина, який продовжує навчання, можливостей відповідача, суд дійшов висновку, що аліменти в розмірі 500 грн., щомісячно, на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, не буде надто обтяжливим для відповідача, є обґрунтованим та підлягає до задоволення, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили та до закінчення позивачем навчання у вищому навчальному закладі, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Враховуючи викладене, позов підлягає до задоволення на вказану суму. В решті позову належить відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, а також часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 352,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 142, 176, 206, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини - задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2) аліменти у розмірі 500 /п'ятсот/ гривень щомісячно з дати набрання рішенням суду законної сили та до закінчення навчання ОСОБА_4, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) в дохід держави 352 /триста п'ятдесят дві/ грн. 40 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 15 травня 2018 року.

СуддяВ. В. Левчук