Ухвала

18 травня 2018 року

місто Київ

справа № 129/1747/13-ц

провадження № 61-23893ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 15 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Концерну «Військторгсервіс», арбітражного керуючого Черепенка Віктора Руслановича, третя особа Комунальне підприємство «Гайсинське МБТІ», про припинення права власності та визнання права власності, за зустрічним позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1, третя особа Концерн «Військторгсервіс», про визнання права власності на нежитлову будівлю та витребування її з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 30 березня 2018 року звернувся з касаційною скаргою на зазначене судове рішення.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявником у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України 2017 року до касаційної скарги додано документ, що підтверджує сплату судового збору не у повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір».

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до пункту 21 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням в частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Враховуючи, що заявник оскаржує судове рішення повністю, то судовий збір за подання касаційної скарги сплачується як за первісним, так і за зустрічним позовом. Натомість заявник сплатив судовий збір лише за подання касаційної скарги на судове рішення в частині розгляду справи за первісним позовом.

Сума судового збору за подачу зустрічного позову майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01 січня 2015 року, тобто 1 218, 00 грн.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Взявши до уваги зміст оскаржуваного судового рішення, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду у розмірі 23 091, 75 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, ККДБ: 22030102.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його доплату.

Крім того, у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 392 ЦПК заявником у касаційній скарзі невірно зазначено найменування суду, до якого подано касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року № 2 початком роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до частини першої статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У пункті 1 частини другої статті 36 Глави 5 «Верховний Суд» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції, а у випадках, визначених процесуальним законом, - як суд першої або апеляційної інстанції, в порядку, встановленому процесуальним законом.

За правилами, встановленими частиною першою статті 391 ЦПК України, касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Проте, заявником у порушення зазначених правил 30 березня 2018 року адресовано касаційну скаргу до судової палати у цивільних справах Верховного Суду України.

Також заявником у порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України не надано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України в редакції Закону України від № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 15 березня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Концерну «Військторгсервіс», арбітражного керуючого Черепенка Віктора Руслановича, третя особа - Комунальне підприємство «Гайсинське МБТІ», про припинення права власності та визнання права власності, за зустрічним позовом Міністерства оборони України до ОСОБА_1, третя особа Концерн «Військторгсервіс», про визнання права власності на нежитлову будівлю та витребування її з чужого незаконного володіння залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 18 червня 2018 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний