АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/893/18Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Демчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2018 року

м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Пономаренка В.В., Сіренка Ю.В., Ювшина В.І.,

за участю секретаря: Попова М.В.

розглянувши у письмовому провадженні в м. Черкаси апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_6, в особі ОСОБА_7 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення суми авансу за договором побутового підряду,

рішення постановлене під головуванням судді Демчик Р.В.,

дата виготовлення повного тексту рішення 30 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, через свого представника ОСОБА_7, звернулася до суду з позовом до ПП ФОП ОСОБА_5 про стягнення суми авансу за договором побутового підряду.

Обґрунтовує тим, що 30 квітня 2017 року близько 16:00 год. до її квартири без дозволу зайшла невідома жінка, яка обманним шляхом уклала з нею договір на виготовлення металевих дверей приватним підприємцем ОСОБА_5

За даним договором позивачка внесла авансовий платіж в розмірі 3 800 грн.

02 травня 2017 року ОСОБА_6 направила приватному підприємцю ОСОБА_5, цінним листом з описом та повідомленням, лист з вимогою про розірвання договору та повернення їй коштів. Оскільки в договорі відсутній опис товару, який за ним придбався, відсутні характеристики та не вказано якість товару, відсутні розміри готового виробу товару та не вказано місце монтажу готового виробу. З огляду на правові природу договору, він є договором побутового підряду.

Позивач просила суд стягнути на ї користь з ФОП ПП ОСОБА_5 авансовий платіж 3 800 гривень.

Рішенням Придніпровського районного суду Черкаської області віл 22 березня 2018 року позов ОСОБА_6 задоволено. Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3 800 грн. Здійснено розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду ФОП ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, вважаючи, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просить скасувати рішення Придніпровського районного суду Черкаської області віл 22 березня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги тим, що твердження суду першої інстанції є помилковим, що відповідачем було допущення порушення вимог ст. 81 ЦПК України. Суд не надав належної оцінки доказам наявним в матеріалах справи та не врахував, що замовлена позивачем конструкція є річчю з індивідуальними ознаками, незамінною.

Крім того, за межами судового розгляду залишився факт, що п. 7.5. договору передбачено відповідальність замовника за необґрунтовану відмову від прийому - передачі виробу. Також умовами договору передбачено неможливість розірвання договору після його підписання сторонами.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_6 не скористалася.

Відповідно до п. п. 8 п. 1 розділу ХIII Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, ч. 6 ст. 147 та абз. 3 п. 3 розділу ХII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII апеляційний суд Черкаської області діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Черкаського апеляційного суду в апеляційному окрузі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам, оскільки ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 суд прийшов до висновку, що позивачка належним чином звернулася до відповідача з вимогою про розірвання договору побутового підряду, однак відповідач своєчасно заходів до його розірвання не вчинив, чим спричинив позивачці матеріальну шкоду у розмірі 3 800 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 з 29 березня 2017 року зареєстрований як приватний підприємець, що підтверджується випискою з єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 37-38).

30 квітня 2017 року між замовником ОСОБА_6 та підрядчиком ФОП ОСОБА_5 був укладений договір підряду на поставку металопластикових конструкцій.

Розділом 1 договору передбачено, що підрядчик зобов'язується організувати роботи по виготовленню і доставити замовнику металопластикові конструкції за вказаною адресою, а замовник спочатку сплатити їх вартість в повному обсязі, після чого прийняти вироби. Вартість замовлення складає 5000 грн. Попередня оплата 3800 грн. (а.с.5-7, 62-64).

З додатку до договору № 1 від 30 квітня 2017 року вбачається, що сторони погодили що розірвання договору не допускається. Позивачка підтвердила, що їй у повній мірі надана інформація про товар, умови оплати та доставки (а.с. 65).

Як вбачається з квитанції №11 від 30 квітня 2017 року позивачка сплатила відповідачу згідно умов договору 3800 грн. (а.с.11).

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог статті 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Згідно з положенням пунктів 22, 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбавати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Статтею 15 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Інформація про продукцію повинна містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; дані про основні властивості продукції, а щодо продуктів харчування - про склад (включаючи перелік використаної у процесі їх виготовлення сировини, в тому числі харчових добавок), номінальну кількість (масу, об'єм тощо), харчову та енергетичну цінність, умови використання та застереження щодо вживання їх окремими категоріями споживачів, а також іншу інформацію, що поширюється на конкретний продукт; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання продукції; виробник (продавець) у разі виявлення недостовірної інформації про продукцію (якщо вона не шкодить життю, здоров'ю або майну споживача) протягом тижня вилучає цю продукцію з продажу та приводить інформацію про неї до відповідності; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця);правила та умови ефективного і безпечного використання продукції; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування.

Позивач при зверненні до суду першої інстанції обґрунтовуючи свої позовні вимоги наголошувала на тому, що в спірному договорі відсутній опис товару, його характеристика та якість. Тобто, не було надано всієї інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.

Колегія суддів критично оцінює додаток до договору № 1 від 30 квітня 2017 року, а саме, що підписуючи даний додаток до договору позивачка підтверджує, що її в повній мірі надано всю інформацію про товар. Оскільки даний додаток до договору містить положення, які не застосовувались до даного договору, про отримання товару в кредит, оскільки позивач придбавала металоплатикові конструкції за готівковим розрахунком.

02 травня 2017 року ОСОБА_6 надіслала цінним листом з описом на адресу ФОП ОСОБА_5 заяву про розірвання договору та повернення коштів (а.с.9).

ФОП ОСОБА_5 надав позивачці відповідь з якої вбачається, що підписуючи договір і комерційну пропозицію ОСОБА_6 погодилася з умовами вказаного договору, згідно якого одностороння відмова від вказаного договору не допускається. Станом на 19.06.2017 року конструкції виготовлені та готові до установки за адресою , що значить в договорі (а.с. 59).

Відповідно до ч. 2 ст. 867 ЦК України замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними.

Виходячи з вище наведено вбачається, що умови договору, що не допускають відмову від договору в односторонньому поряду від договору, є нікчемними. Також не вбачається, що відбулася здача об'єкта.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що після отримання заяви позивача від 02 травня 2017 року про відмову від договору, відповідач повинен був повернути позивачу сплачені нею кошти, а позивач відшкодувати йому частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній підрядником до повідомлення йому замовником про відмову від договору.

ФОП ОСОБА_5 не надав до суду першої інстанції належних та допустимих доказів про обсяг виконаних робіт за спірним договором станом на 02 травня 2017 року, вартість яких може бути відшкодована йому.

Доводи апеляційної скарги також не містять правового обґрунтування для відмови у задоволені позову ОСОБА_6 та не містять доказів про обсяг фактично виконаних робіт до повідомлення про відмову від договору.

Судом першої інстанції правильно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції не підлягає до скасування, а апеляційна скарга підлягає до відхилення.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року залишити без задоволення, а рішення Придніпровського районного суду Черкаської області від 22 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді В.В. Пономаренко

Ю.В. Сіренко

В.І. Ювшин