Справа № 761/3026/18
Провадження № 2-о/761/124/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Шилан Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просила встановити факт її чоловіка - смерті ОСОБА_2, 1958 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Лутугине, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (далі по тексту - заінтересована особа).

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_6 на території зони проведення антитерористичної операції в м. Лутугине помер чоловік заявника, - ОСОБА_2. Заявник звернувся до заінтересованої особи для отримання Свідоцтва про смерть, разом з тим заявнику було відмовлено. У зв'язку з вище викладеним заявник звернувся до суду із вказаною заявою.

В судовому засіданні заявник вимоги підтримав, просив заяву задовольнити, пояснив, що встановлення даного факту необхідне заявнику для реєстрації факту смерті чоловіка та отримання Свідоцтва про смерть.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав на адресу суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, заперечень з приводу вимог заявника не має.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, які підтверджені наданими сторонами доказами по справі.

Згідно копії паспорта громадянина України, серія та № НОМЕР_1, виданого 14 червня 1999 року Лутугінським РВУМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 в м. Креміжна Луганської області. Згідно відміток у паспорті щодо місця проживання, заявник зареєстрована в АДРЕСА_2 07.07.2007.

Згідно копії паспорта громадянина України, серія та № НОМЕР_2, виданого 14 червня 1999 року Лутугінським РВУМВС України в Луганській області, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Лутугине Лугугінського району Луганської області. Згідно відміток у паспорті щодо місця проживання, останній був зареєстрований в АДРЕСА_2 з - 07.07.2007.

Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3, 25 січня 1995 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, актовий запис №10.

Відповідно до Довідки від 17.11.2014 №, ОСОБА_1 взято на облік, як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО. Зокрема, з вказаної Довідки вбачається, що заявник постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2, та перемістився в АДРЕСА_1. Термін Довідки неодноразово продовжувався.

Як вбачається з Довідки № 3355, наданої КЗ КОР «Київський обласний онкологічний диспансер», ОСОБА_2 мав злоякісну пухлину сигмовидної кишки та проходив відповідне лікування.

Заявник в судовому засіданні пояснила, що чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Лутугине через своє захворювання.

Відповідно до листа від 30.01.2018 № 876/16.12-73, Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки заявником для підтвердження факту смерті її батька пред'явлено неналежної форми документ, який виданий на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Зокрема, додатком 1 до вищезазначеного розпорядження таким населеним пунктом визначено м. Лутугине Луганської області.

Згідно положень Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 № 52/5 у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника.

Пунктом 1 розділу 5 зазначених вище Правил визначені підстави для державної реєстрації смерті, однією з підстав є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Відповідно до роз'яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, судом встановлено, що встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, надасть можливість здійснити державну реєстрацію смерті її чоловіка та отримати відповідне свідоцтво про смерть, а також в подальшому прийняти спадщину після померлого чоловіка, встановлення вказаного факту в позасудовому порядку за вищевказаних обставин неможливе.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню (ч. 4 ст. 317 ЦПК України).

Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 3, 4, 10, 17, 18, 264, 265, 273, 293-294, 315-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території - задовольнити.

Встановити факт смерті - ОСОБА_2, 1958 року народження, уродженця Луганської області, особи чоловічої статі, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 у м.Лутугине Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення суду невідкладно направити до Шевченківського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві для державної реєстрації смерті померлої особи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Дата складення повного тексту рішення 01.02.2018.

Суддя: