Справа № 355/1569/18
Провадження № 2-о/355/52/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2018 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лисюка О.Д.

за участю секретаря судового засідання Старенької С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Баришівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа Баришівська селищна рада про визнання правовстановлюючого документу дійсним,

в с т а н о в и в :

І. Стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи.

25 жовтня 2018 року заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 ( далі заявники ) звернулися до суду із заявою про визнання правовстановлюючого документу дійсним.

Заява обґрунтована тим, що 11.01.1995 року госпрозрахункове бюро « Альтернатива» видала їм свідоцтво про право власності на житло за НОМЕР_2, а саме на житловий будинок по АДРЕСА_1

У вересні місяці 2018 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори щодо посвідчення договору дарування своєї частки будинку, однак в здійсненні нотаріальної дії їй було відмовлено в зв'язку з тим, що Госпрозрахункове бюро « Альтернатива» не являлося органом приватизації з правом видачі Свідоцтва про право власності на житло.

Посилаючись на ту обставину, що заявники реалізували своє право на приватизацію, а дії Госпрозрахункового бюро « Альтернатива» не порушують охоронюваних законом прав та інтересів інших громадян, а тому відповідають вимогам Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду», просять суд визнати дане свідоцтво дійсним.

Від заінтересованої особи на адресу суду надійшла заява про визнання обставин, які викладені в заяві ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

В судове засідання заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на розгляд справи не з'явилися, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність, вимоги викладені в заяві підтримують в повному обсязі.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд даної справи у його відсутність. Проти задоволення даної заяви не заперечує.

В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини.

В 1993 році ОСОБА_1 як працівнику Трубізького управління осушувальних систем на сім'ю в складі трьох осіб для постійного проживання був наданий житловий будинок по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,085 га.

В зв'язку з приватизацією квартир і житлових будинків садибного типу державного житлового фонду, ОСОБА_1 звернулася до органу приватизації Трубізького управління осушувальних систем, як балансоутримувача даного житла із заявою про приватизацію житлового будинку по АДРЕСА_1.

10.01.1995 року Трубізьке управління осушувальних систем видало розпорядження за № 3 про передачу у власність ОСОБА_1 вищевказаного житлового будинку і цим же розпорядженням поклало на Госпрозрахункове бюро « Альтернатива» повноваження оформити всі необхідні документи для виготовлення свідоцтва про право власності на житло ( а.с.13).

11.01.1995 року Госпрозрахункове бюро « Альтернатива» видало їй свідоцтво НОМЕР_2 на право спільної часткової власності на житловий будинок по АДРЕСА_1. Співвласниками даного житлового будинку також є її діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках ( 11,12).

06.06.2006 року рішенням Баришівської селищної ради № 132-18-23 їй у приватну власність була передана земельна ділянка розміром 0,0847 га, кадастровий номер НОМЕР_1 ( а.с.14 )

21.09.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Баришівської районної державної нотаріальної контори щодо посвідчення договору дарування 1/3 частки будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , однак в здійсненні нотаріальної дії їй було відмовлено в зв'язку з тим, що Госпрозрахункове бюро « Альтернатива» не являлося органом приватизації з правом видачі Свідоцтва про право власності на житло та було рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності документу.

ІV. Оцінка Суду.

За змістом частини першої статті 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, і справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (пункт 5 частини другої статті 293).

За правилами частини другою статті 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи із змісту пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР ( в редакції Закону від 06.05.1993 року) громадяни мають право на приватизацію квартир ( будинків) державного житлового фонду або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на законних підставах, передбачених законодавством України.

Згідно до ст.8 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Законом «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на те органами, що створюються державними органами виконавчої влади на місцях чи органами місцевого самоврядування, а також державними підприємствами, організаціями, установами, в повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир ( будинків ), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації ( агентства, бюро, інші підприємства ).

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку, яке реєструється в органах приватизації і

не потребує нотаріального посвідчення.

Органи приватизації, що здійснюють приватизацію державного житлового фонду, мають право на діяльність по оформленню та реєстрації документів про право власності на квартиру (будинок), житлове приміщення у гуртожитку.

В ході судового розгляду справи встановлено, що при оформленні документів по приватизації заявниками свого житлового будинку, ніяких порушень, які б давали підстави вважати недійсним Свідоцтво про право власності на житло за НОМЕР_2 від 11.01.1995 року органом приватизації - Трубізьким управлінням осушувальних систем та госпрозрахунковим бюро «Альтернатива», яке мало відповідні повноваження на виконання цих послуг, допущено не було.

Заявниками був приватизований житловий будинок у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а тому суд вважає за необхідне заяву задовольнити.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 259, 263-265, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 8, 10, 12 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.8,9,65-1 ЖК України, суд-

В и р і ш и в :

Заявлені до суду вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, заінтересована особа Баришівська селищна рада про визнання правовстановлюючого документа дійсним задовольнити у повному обсязі.

Визнати свідоцтво про право власності на житло за НОМЕР_2 від 11 січня 1995 року, яке посвідчує, що житловий будинок садибного типу, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 118 кв.м., що належить на праві спільної часткової власності в рівних частках громадянам: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 - дійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Баришівський районний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Баришівського районного суду

Київської області ________________ О.Д. Лисюк

Повний текст судового рішення складено

21.11.2018 року