Єдиний унікальний номер судової справи: 225/3054/18
Номер провадження: 2-о/225/387/2018
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Ткач Г.В.,

за участю

секретаря судового засідання Пузиревської Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька Донецької області цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа: Торецька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім'єю,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою.

На доведеність заявлених вимог представник заявника зазначив, що ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1. У зазначеному будинку ОСОБА_2 проживає зі своєю родиною з 1991 року, а з початку 2003 року у будинку оселився його батько ОСОБА_3, який не мав свого власного житла. Під час сумісного проживання вони вели господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер. З метою оформлення спадкових прав, ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріусом було запропоновано підтвердити місце реєстрації померлого або факт проживання однією сім'єю не менше п'яти років на момент смерті спадкодавця. Зазначена обставина на теперішній час є перешкодою в реалізації права заявника на прийняття спадщини. У зв'язку з цим, заявник просить суд встановити факт проживання однією сім'єю.

Заявник в судове засідання не з'явився, представник заявника надав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи також в судове засідання не заявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, не заперечує проти задоволення заявлених вимог.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідив матеріали справи, суд доходить висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони обґрунтовані і підтверджені доказами, доданими до матеріалів справи.

Відповідно до ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Матеріалами справи встановлено, що заявник ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3

ОСОБА_2 є власником будинку АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що з 1991 року у зазначеному будинку заявник проживав зі своєю родиною - дружиною та двома синами, а з початку 2003 року до будинку оселився батько заявника - ОСОБА_3, який не мав свого власного житла. Під час сумісного проживання вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданого Виконавчим органом Кіровської селищної ради міста Дзержинська Донецької області від 02.07.2013 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на все майно, що належало йому за життя на праві власності. Зокрема, до спадкової маси увійшов сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 розміром 6,53 умовних кадастрових гектарах, виданий 31.03.1997 на підставі рішення Костянтинівської райдержадміністрації Донецької області № 74 від 21.02.1997 року.

З метою оформлення спадкових прав, ОСОБА_2 звернувся до Торецької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус в усній формі відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують місце реєстрації померлого або факт проживання однією сім'єю не менше п'яти років на момент смерті спадкодавця.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку прийняття спадщини, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з частиною 1ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 р. № 5, судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Частина 1ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заявник постійно проживав за адресою місця проживання спадкодавця на момент його смерті та вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України)

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом заявник не може підтвердити місце реєстрації померлого або факт його постійного проживання зі спадкоємцем відповідними документами, вимушений встановити цей факт в судовому порядку для реалізації права на спадкування.

Факт постійного проживання заявника з батьком підтверджується актом від 18.05.2018 року, складеного головою вуличного комітету у присутності двох свідків (сусідів).

Таким чином, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство в частині виниклих правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі, суд вважає доведеним факт того, що заявник ОСОБА_2 проживав однією сім'єю з батьком ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 Донецької області, на час відкриття спадщини, мав спільний побут з ним, вели спільне господарство, а тому вимоги про встановлення факту факту постійного проживання однією сім'єю є законними та обґрунтованими.

Суд вважає, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов'язаний з наступним вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,12,13,81,258,259,293,294,300,354,355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 (місце роботи: АДРЕСА_2) в інтересах ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1), заінтересована особа: Торецька державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ( Донецька область, м. Торецьк, вул. Центральна, 1а) про встановлення факту проживання однією сім'єю - задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, в період з 2003 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: