Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-101/99
Провадження № 6/553/56/2018
У Х В А Л А

Іменем України

23.05.2018м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Тимчук Р.І., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10 березня 1999 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Куликівської сільської ради, КСП імені Благоєва, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання ордерів недійсними, виселення та стягнення шкоди (виконавчий лист № 2-101/99), -

ВСТАНОВИВ:

До мого провадження 15.05.2018 року надійшла справа №2-101/99 (провадження №6/553/56/2018) за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10 березня 1999 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Куликівської сільської ради, КСП імені Благоєва, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання ордерів недійсними, виселення та стягнення шкоди (виконавчий лист № 2-101/99).

Дана заява повністю ідентична заяві, яку я розглянув 25.04.2018 року (провадження №6/553/48/2018).

22.05.2018 року завник ОСОБА_1 надав до канцелярії суду «Зміни та доповнення до заяви про встановлення чи заміну способу виконання рішення суду від 10.3.99 р., яка надійшла з Октябрського райсуду м.Полтава».

В тексті даної заяви ОСОБА_1 вказує, що 25.04.2018 року мною відмовлено завникові у встановленні або заміні способу виконання рішення суду від 10.03.99 р. А останньому абзаці заяви від 22.05.2018 року ОСОБА_1 вказав: «У випадку чергової відмови в встановленні або зміни способу виконання рішення суду від 10.03.99 р. значить суд не виконує вимоги Українського законодавства та Конвенцію з прав людини».

Дану обставину я розцінюю як спробу тиску на суд, вважаю за необхідне заявити собі самовідвід з метою уникнення будь-яких сумнівів учасників процесу щодо моєї неупередженості у розгляді даної справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або обєктивності судді.

В ч. 1 ст. 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, переклад зобов'язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 1, 2, 9 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Враховуючи вищенаведене, існування обставин, які можуть вплинути на обєктивність та неупередженість під час розгляду даної справи, з метою 'забезпечення безстороннього і обєктивного вирішення спору у суді та задля недопущення виникнення сумнівів у учасників справи в неупередженості та об'єктивності судді під час розгляду справи, вважаю за необхідне задовольнити самовідвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39-40 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ :

Заяву судді Ленінського районного суду м. Полтави Тимчука Р.І. про самовідвід по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення суду від 10 березня 1999 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Куликівської сільської ради, КСП імені Благоєва, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання ордерів недійсними, виселення та стягнення шкоди (виконавчий лист № 2-101/99) - задовольнити.

Справу передати до канцелярії Ленінського районного суду м. Полтави для визначення судді, який буде розглядати справу, в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_5