Справа№592/5922/16-ц
Провадження №2/592/21/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Корольової Г.Ю.

за участю секретаря судового засідання Строколіс В.Г.

учасників процесу: позивача ОСОБА_1, третіх осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Управління ДМС у Сумській області, Управління «Центру надання адміністративних послуг у м. Суми», Служба у справах дітей СМР про визнання особи такою, що втратила право користування приміщенням, ,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року позивачка звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов обґрунтований тим, що позивачка та треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору міни квартир серії АВН №552460 від 11 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори. Відповідачка ОСОБА_5 як дружина ОСОБА_4, з яким вона зареєструвала шлюб 26.07.2010 року і була зареєстрована у вказаній квартирі з 06.10.2010 року та їх син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 05 лютого 2015 року відповідачка залишила спірне житло, забрала усі належні їй речі та разом із сином виїхала проживати у ІНФОРМАЦІЯ_2. У вказаній квартирі не проживає більше трьох років, але з реєстраційного обліку не знялася.

Просить усунути перешкоди в користуванні позивачу, його власністю - квартирою за адресою: м. Суми, вул. Праці,39, квартирою, 10, шляхом визнання ОСОБА_5 такою, що втратила користування вказаної квартири.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі із зазначених у позовній заяві обставин та просили позов задовольнити.

Відповідачка в судове засідання неодноразово не з'являється, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що маються розписки про отримання судових повісток, про причини неявки суд не повідомляла.

Треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали позовні вимоги і підтвердили той факт, що відповідачка після розірвання шлюбу залишила квартиру за місцем своєї реєстрації і переїхала жити разом з сином на вул. Київську, 40 та придбали меблі для дитини.

Представники третіх осіб: Управління ДМС у Сумській області та Служби у справах дітей СМР у судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Вислухавши позивачку, третіх осіб, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_7 України від 12.06.2009 р. №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз'яснено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися др суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що"стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Правилами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до договору міни квартири від 11 вересня 2000 року квартира за адресою: ОСОБА_7 АДРЕСА_2 належить співласникам ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, зареєстрованого державним нотаріусом Першої Сумської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 (а.с.7).

Згідно довідки з ТОВ «Форекс Плюс» від 07.06.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: ОСОБА_7 АДРЕСА_3 з 06.10.2010 року (а.с.9) та підтверджується довідкою про реєстрацію особи (а.с.13).

Згідно клопотання від 02.08.2016 року ОСОБА_5 свою адресу проживання вказує вул. Київська,40 м. Суми (а.с.27), у висновку КУ «Сумської обласної клінічної лікарні» про стан здоров'я ОСОБА_6 місце проживання вказано вул. Київська, 40 м. Суми (а.с.28) і у самому висновку ЛКК адреса сина ОСОБА_5 вказана та же (а.с.29).

Із заперечень, які надходили до апеляційного суду Сумської області на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 04.08.2016 року про зупинення провадження у зв'язку з хворобою дитини ОСОБА_5 вказала адресу вул. Київська, 40 м. Суми (а.с.72).

Крім того, свідчення позивачки та третіх осіб про залишення проживання відповідачки у квартирі АДРЕСА_4 підтверджується і листами про направлення відповідачки за адресою по вул. Київська,40 м. Суми та її розписки про отримання нею судових повісток протягом 2016-2018 років.

Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім'ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Таким чином, лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом позивачка є співвласником квартири за адресою: ОСОБА_7 АДРЕСА_2, але обмежений у праві розпоряджатися даною квартирою.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що відподачка відсутня за місцем реєстрації більш одного року, проживає з неповнолітнім сином по вул. Київська,40 м. Суми.

Частиною 2 статті 405 ЦК України вказано, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленості між ним і власником житла або законом.

Відповідачкою не надано доказу про встановлення між нею та позивачем домовленості щодо поважності причин відсутності та умов продовження реєстрації у зв'язку з виїздом на інше місце проживання.

Відповідачка на час реєстрації була членом сім'ї позивачки, але відсутня за місцем реєстрації більш 1 року, в зв'язку із чим втратила право на користування вказаною квартирою, що належить позивачці.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги щодо усунення перешкоди у здійсненні права власності на жиле приміщення шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати мають бути покладені на відповідачку, але позивачка наполягає на залишення судових витрат за нею.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 89, 133, 223, 247, 259, 263-265, 273, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: м. Суми, вул. Праці,будинок,39АДРЕСА_5.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Сумської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (виршіення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Г.Ю. Корольова