Справа № 404/42/18
Номер провадження 2/404/1369/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

за участі секретаря - Муравйової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту зі спадкового майна, посилаючись на те, що 11.03.2017 року померла його мати ОСОБА_3 , яка була дружиною та спадкоємцем за законом після смерті його батька ОСОБА_4 , який помер 19.03.2007 року.

При оформлені спадщини після смерті матері він звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_5 із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Проте, приватний нотаріус, повідомила його, що під час перевірки на наявність заборон або арешту майна за суб'єктом ОСОБА_4 за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна виявлено арешт нерухомого майна , підстава виникнення обтяження: постанова , ае 261779, 20.11.2007 року , Кіровський ВДВС Кіровоградського МУЮ , виконавець Носурак .

В зв»язку із вищевикладеним просить суд, скасувати арешт з нерухомого майна , накладеного ОСОБА_2 відділом Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, а саме ? частки квартири за №11 в будинку 9 по вулиці Добровольського у м. Кіровограді , який зареєстрований у Державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна за №6077292, яка належить ОСОБА_4 , накладений постановою серії АЕ №261779 від 20.11.2007 року Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна реєстровий №6077292, внесений 22.11.2007 року.

В судове засідання представник позивача надала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи у її відсутності .

Відповідач ОСОБА_2 відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, його представник в судове засідання не з»явився, повідомлявся належно, відзиву на позов не подавав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно Свідоцтва про право власності на житло , виданого 19 квітня 1993 року Кіровоградською міською радою народних депутатів , квартира АДРЕСА_1(нині Кропивницький) належала ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ( а.с. 9).

19 березня 2007 року помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 048818 ( а.с. 7).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори 30.10.2007 року , ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_4 ? частини квартири АДРЕСА_1(нині Кропивницький), яка належала їм на праві спільної сумісної власності ( а.с, 10-11).

11 березня 2017 року померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОЛ № 237846 ( а.с. 8).

26 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 Інші спадкоємці відсутні.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_1, ? частину накладено арешт на підставі постанови ае №261779, 20.11.2007 року, Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, виконавець Носурак ( а.с. 6-на звороті).

На звернення представника позивача до ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області 18.12.2017 року за вих.45195/13.23-35 повідомлено, що перевіркою автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 18.12.2017 року у відділі відсутні будь-які виконавчі провадження стосовно стягнення з ОСОБА_4, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Більш детальну інформацію про хід виконавчих дій стосовно виконавчого провадження по якому накладався арешт постановою АЕ№261779 від 20.11.2007 року надати неможливо, оскільки у відповідності до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах виконавчої служби, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становив 3 роки від дати закінчення чи повернення документа стягувачу . Запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо звільнення майна з-під арешту ( а.с. 15).

Згідно ч.2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу , який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту накладеного на майно боржника.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

В своєму рішенні від 23 січня 2014 року по справі «East/West Alliance Limited» проти України»(остаточне 02/06/2014) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

ОСОБА_1 є спадкоємцем майна, яке бажає отримати у спадщину, а тому він, як майбутній власник цього майна, згідно із положеннями ст. 391 ЦК України, може вимагати усунення будь-яких порушень (обмежень) в здійсненні ним права користування та розпорядження майном, яке фактично належить спадкодавцю.

З огляду на викладене, враховуючи те, що у позивача виникло право на спадкування за законом, але він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, оскільки неможливо скасувати накладений арешт в позасудовому порядку, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зняття арешту з майна підлягають задоволенню.

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 15, 321, 391, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 141, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відділу Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зняття арешту з нерухомого майна -задовольнити.

Скасувати арешт з нерухомого майна , накладеного ОСОБА_2 відділом Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, а саме ? частки квартири за №11 в будинку 9 по вулиці Добровольського у м. Кіровограді , який зареєстрований у Державному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна за №6077292, яка належить ОСОБА_4 , накладений постановою серії АЕ №261779 від 20.11.2007 року Кіровським ВДВС Кіровоградського МУЮ, запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна реєстровий №6077292, внесений 22.11.2007 року.

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , прож. ІНФОРМАЦІЯ_2;

відповідач: ОСОБА_2 відділ Державної виконавчої служби міста Кропивницького Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, місцезнаходження вул.Дворцова, 32, к.29 м. Кропивницький

Повне судове рішення складено 21.05.2018 року

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда