АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1471/17 Номер провадження 22-ц/786/519/18Головуючий у 1-й інстанції Гальонкіна Ю. С. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

розглянула у приміщенні Апеляційного суду Полтавської області в м. Полтаві у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду першої інстанції з вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що відповідно до умов укладеного договоруб/н від 29.12.2008 р. відповідач отримав від банку кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач узятих на себе зобов'язань не виконує, у зв"язку з чим станом на 31 січня 2017 року за ним утворилась заборгованість, яка складає 23 508,64 грн., з яких: 336 грн. 37 коп. заборгованість за кредитом, 17714 грн. 72 коп. заборгованість за процентами за користування коштами, 4100 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 250 грн. штрафу (фіксована частини) та 1107 грн. 55 коп. штраф (процентна складова), які банк просив стягнути на їх користь з відповідача.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави 08 грудня 2018 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», оскарживши його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі представник Банку прохає скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги довідку про надання відповідачу кредитних карток, в тому числі за № 535031 від 20.10.2011 р. з терміном дії до 05/15. При цьому, не викликав позивача для дачі пояснень та не вимагав у них надання доказів. Відповідач у свою чергу не спростував факту видачі йому вказаної кредитної картки. Вважають, що строк позовної давності банк не пропустив.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.), суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 29 грудня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено договір № б/н «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду» шляхом підписання заяви позичальника, яка разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між позивачем та банком Договір про надання банківських послуг (а.с 6-12).

Відповідно до умов вказаного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав, а ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 277163 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Умовами кредитного договору графіку погашення кредиту не передбачено.

Строк дії картки встановлено до 01/10.

Відповідно до п.п. 5.3, 5.4 Умов та Правил надання банківських послуг (а.с. 7-12), строки та порядок погашення кредиту по платіжним карткам з визначеним мінімальним платежем зазначений у Пам'ятці клієнта, яка є невід'ємною частиною договору. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по кредиту.

Строк погашення кредиту по платіжним карткам без встановленого мінімального обов'язкового платежу проводиться у наступному порядку: строк погашення відсотків за користування коштами - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту у повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Згідно з довідкою про умови кредитування із використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Отже, сторони встановили строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням відсотків за користування кредитом у період до «25» числа місяця, наступного за звітним, і строк погашення кредиту у повному обсязі - не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Відповідач неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість, яка станом на 31 січня 2017 року складає 23 508,64 грн., з яких: 336,37 грн. заборгованість за кредитом, 17714,72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 4100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 250 грн. штраф (фіксована частина) та 1107,55 грн. ( процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

За змістом статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-95цс14 від 17 вересня 2014 року, №6-127цс14 від 22 жовтня 2014 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За інформацією ПАТ КБ «Приватбанк», наданою позивачем на запит суду першої інстанції, за кредитним договором б/н від 29.12.2008 р., укладеним між ним та ОСОБА_2, відповідачу були видані наступні кредитні картки № 277163 від 30.12.2008 р. з терміном дії до 01/10; № 612927 від 31.12.2009 року з терміном дії до 10/13 та № 535031 від 20.10.2011 року з терміном дії до 05/15.

Крім цього, надано копію фотокартки відповідача з карткою (а.с. 68-69,86).

Як убачається з виписки по картковому рахунку 4149****7163 (строк дії до 01/10) (а.с. 65 на звороті - 67 на звороті), починаючи з 30.12.2008 р. відповідач користувався кредитними коштами, остання видача яких відбулася 15.12.2009 р. в сумі 40 грн. через банкомат.

З цієї ж виписки вбачається, що починаючи з 08.01.2010 р. по 19.08.2011 р. відповідач також здійснював погашення та зняття кредитних коштів, проте за картковим рахунком № 4149****2927 (строк дії до 10/13) (а.с. 64- 65 на звороті).

За картковим рахунком № 4149****5031 (строк дії до 05/15), останній платіж був здійснений 12.03.2013 р., після чого відповідач припинив погашення заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 у суді першої інстанції заперечував ту обставину, що отримував від банку перевипущену кредитну картку, пояснивши, що кредит був ним погашений, а кредитна картка повернута до банку, зазначивши, що в подальшому отримував від ПАТ КБ «ПриватБанк» інші кредитні картки за іншими договорами.

З наданої банком копії фотокартки відповідача (а.с. 69) неможливо встановити, яку саме картку тримає в руці відповідач.

Заслухавши пояснення сторін та проаналізувавши наявні в справі документи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позивач не надав належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачу ОСОБА_2 видавалася кредитна картка з терміном дії до 05/15, а також не доведено, що відповідач ОСОБА_2 звертався до банку з приводу отримання картки та що її отримував. Внаслідок чого суд прийшов до правильного висновку про те, що така картка відповідачу не видавалася.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, останній платіж за кредитом відповідач сплатив 12 березня 2013 року в сумі 100 грн., поповнивши картковий рахунок №612927(строк дії до 10/13) і з цього часу не використовував платіжну картку.

Отже, з часу несплати наступного щомісячного платежу (з 26 числа наступного місяця) розпочався трирічний строк позовної давності за кожний несплачений платіж, який відповідно до умов договору повинен здійснюватися до 25 числа наступного місяця, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - з жовтня 2013 року (строк, до якого діяла кредитна картка №612927).Тоді як банк звернувся до суду з позовом тільки 21 лютого 2017 року, з пропуском строку позовної давності.

Питання про поновлення строку позивачем не ставилось, натомість відповідач та його представник заявили про застосування позовної давності, подавши відповідні заяви (а.с.37, 50).

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Колегія суддів, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скару представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 08 грудня 2017 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 15.05.2018 р.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4

/підпис/ ОСОБА_5

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1