Номер справи 623/289/18
Номер провадження 2/623/383/2018
РІШЕННЯ

іменем України

23 травня 2018 року м. Ізюм

Ізюмсмький міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Герцова О.М.

при секретарі Рзаєвій І.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства-1 про скасування заборгованості КЖРЕП-1, стягнення моральної шкоди, та сплаченого судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства-1 про скасування заборгованості КЖРЕП-1, стягнення моральної шкоди, та сплаченого судового збору.

В обгрунтування позову він зазначив, що відповідачем не виконуються обов`язки по експлуатації житлового фонду, який своєчасно не обстежується, відсутні графіки поточного та капітального ремонту, чистка вентиляційних каналів перед опалювальним сезоном не проводиться більше 5 років, відсутній контроль за прибиранням прилеглої території до будинку.

ОСОБА_1 зазначив, що неодноразово просив з іншими мешканцями будинку відповідача відремонтувати вхідні двері під`їзду, м`яку крівлю над під`їздом, стояк холодної води, утеплити лежак теплової мережі в підвалі будинку і в результаті все зробили за власний рахунок.

В наслідок неналежного виконання обовязків КЖРЕП-1 він та його дружина постійно хворіють, що спричиняє йому моральні страждання.

Позивач просив про скасування заборгованості КЖРЕП-1 у сумі 931,19 грн., стягнення моральної шкоди у сумі 15000 грн., та сплаченого судового збору у сумі 1409,60 грн.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, зазначених у позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився, клопотань або заперечень не надав, про час місце розгляду справи був повідомлений належним.

Вивчивши матеріали цивільної справи, вислухавши позивача, суд вважає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідно до вимог ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, п. п. 2, 5постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому була завдана моральна шкода.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні відповідні докази, позивачем не доведено, що саме внаслідок дій відповідача, призвело до завдання моральної шкоди позивачеві. За таких обставин суд дійшов до висновку про відсутність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем також не доведено підстав для заявлених вимог.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач ОСОБА_1 мешкає за адресою: Харківська область місто Ізюм вулиця Різдвяна (Маршала Жукова) АДРЕСА_1.

Згідно квитанції КЖРЕП-1 на ім`я ОСОБА_1, особовий рахунок 9813, за адресою: Харківська область місто Ізюм вулиця Різдвяна (Маршала Жукова) АДРЕСА_1, з поміткою про сплату комунальних послуг за грудень 2017 року, ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 931 грн.19 коп.(а.с.6).

Відповідно до частини 2 статті 382 ЦК України, всі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо списання заборгованості ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 382, 386 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства-1 про скасування заборгованості КЖРЕП-1, стягнення моральної шкоди, та сплаченого судового збору задовольнити частково.

Скасувати заборгованість за особовим рахунком 9813 на ім`я ОСОБА_1, за адресою: Харківська область місто Ізюм вулиця Різдвяна (Маршала Жукова) АДРЕСА_1, по сплаті комунальних послуг перед комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством -1(64300 Харківська область місто Ізюм пр..Незалежності, 39/1, р/р 2620 в АТ «ОСОБА_2 Аваль» м. Київ, МФО 380805, код 32546705) у сумі 931 грн.19 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства-1 про стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Стягнути з комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства-1(64300 Харківська область місто Ізюм пр..Незалежності, 39/1, р/р 2620 в АТ «ОСОБА_2 Аваль» м. Київ, МФО 380805, код 32546705) на користь ОСОБА_1 (адреса мешкання: Харківська область місто Ізюм вулиця Різдвяна (Маршала Жукова) АДРЕСА_1) судовий збір у сумі 1409,60 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: О.М.Герцов