Дата документу 26.11.2018
Справа № 320/5268/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 листопада 2018 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді: Міщенко Т.М.,
за участі секретаря: Макаренко В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу,
Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 78 897 гривень, суму штрафу в розмірі 7 889,70 грн, суму індексу інфляції в розмірі 29 112,99 грн, 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 7 009,94 грн та судові витрати за оплату судового збору в розмірі 1 229,10 грн, а загалом 124 138,73 грн.
Позивачка в судове засідання не зявилась, однак надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Зі згоди позивачки суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 12 лютого 2015 року ОСОБА_1 передала у позику ОСОБА_2 гроші в розмірі 3 000 доларів США в строк до 15 липня 2015 року. Одержання відповідачем цієї суми підтверджується договором позики, що посвідчений 12.02.2015 приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 /а.с.11/.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно ч.2 ст. 1047 ЦК України, підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимогами Цивільного Кодексу.
Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що відповідач отримав від позивача 3 000 доларів США в борг, та до теперішнього часу суму боргу не повернув.
У Договорі позики відповідач зобов'язався повернути позику у розмірі 3 000 доларів США до 15 липня 2015 року.
Отже, сума боргу на сьогоднішній день складає 3 000 доларів США.
Курс долара США по відношенню до гривні станом на день подачі позову становить 26,299 грн за 1 долар /а.с.12/.
Таким чином, сума заборгованості на день подачі позову становить суму в розмірі 78 897 грн. (З 000 х 26,299).
Крім того, п. 4 Договором позики передбачено, що у разі несвоєчасного повернення боргу, за домовленістю сторін визначається штраф у розмірі 10 відсотків річних за кожний день прострочки від залишку боргу на 15 липня 2015 року.
Отже, станом на 15 липня 2015 року сума боргу становить 3 000 доларів США, а тому сума штрафу складає 300 доларів США (3 000 х 10% : 100%), що еквівалентно 7 889,70 грн.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач повинен був повернути суму боргу по договору позики до 15 липня 2015 року, то позивачем наданий розрахунок за період з 01 серпня 2015 року до 01 липня 2018 року.
Отже, сума індексу інфляції складає 29 112,99 грн, яка розраховується з наступного:
1,026 - індекс інфляції за період з 01.08.2015 по 31.12.2015,
1,124 - індекс інфляції за 2016 рік,
1,137- індекс інфляції за 2017 рік,
1,044 - індекс інфляції за період з 01.01.2018 по 31.05.2018 включно.
Індекс інфляції за весь період складає 1,369.
Тому, 78 897 грн. х 1,369 = 108 009,99 грн.
108 009,99 грн - 78 897 грн= 29 112,99 грн.
Стягненню також підлягають й 3 % річних за весь час прострочення виконання боргу, тобто за період з 16 липня 2015 року по 01 липня 2018 року, що складає 1081 день прострочення. Ця сума розраховується: 78 897 грн х 3% : 100% : 365 х 1081 = 7 009,94 грн.
Таким чином, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 122 909,63 грн та складається з 78 897 грн - сума боргу за договором позики, 7 889,70 грн- сума штрафу відповідно до п. 4 Договору позики, 29 112,99 грн - сума індексу інфляції відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, 7 009,94 грн - сума 3-х % річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачки підлягають повному задоволенню.
Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
В ході судового розгляду документально підтверджені витрати позивачки на сплату судових витрат у розмірі 1229,10 грн. (а.с.1).
Оскільки позовні вимоги задоволено цілком, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у вказаному розмірі.
Керуючись ст.12, 13, 76, 80, 81, 95, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 530, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 12 лютого 2015 року в розмірі 78 897 грн, суму штрафу відповідно до п. 4 Договору позики в розмірі 7 889,7 грн, суму індексу інфляції в розмірі 29 112,99 грн, 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 7 009,94 грн та судові витрати за оплату судового збору в розмірі 1229,1 грн, а всього суму у загальному розмірі 124 138,73 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Повний текст судового рішення складений 26 листопада 2018 року
Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, проживає за адресою: м. Мелітополь, пр. 50р. Перемоги, 44, кв.9.
Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_2, останнє відоме місце реєстрації: м. Мелітополь, вул. П.Дзяковича, 50.
Суддя: