Справа № 521/5115/18
Провадження 2/521/2683/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2018 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Коблової О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні вказаного складу суду перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 12 червня 2010 року та зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 238. Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивач зазначає, що подружнє життя не склалось, причиною цього є різні погляди на життя, шлюб та сім'ю, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

В підготовче судове засідання 23 травня 2018 року позивач не зявилась, про час та дату судового засідання повідомлялась належним чином. Проте в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити.

В підготовче судове засідання 23 травня 2018 року відповідач не зявився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. До канцелярії суду надав нотаріально завірену заяву, в якій позов визнав, просив розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 12 червня 2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, який зареєстрований Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 238, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 119516.

У сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що слідує з свідоцтва про народження, батьками в якому вказані сторони у справі.

Шлюб у сторін носить формальний характер, з січня 2018 року сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, спорів стосовно утримання дитини та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню в даному судовому провадженні, так як суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Оскільки, шлюб у сторін носить формальний характер, то суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. 112 СК України.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відтак, побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України).

За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 12 червня 2010 року Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 238 розірвати.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30- денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя О.Д. Коблова