Номер справи 623/3092/17
Номер провадження 2/623/237/2018
РІШЕННЯ

іменем України

17 травня 2018 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуренко М.О.

з участю: секретаря - Телешевської В.Ю.

представника позивачів: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

Просили стягнути з відповідача на їх користь за завдану матеріальну шкоду залиттям квартири АДРЕСА_1, у розмірі 11150 грн., судовий збір у розмірі 640,00 грн. та 1000 грн. за виконання незалежної оцінки.

Представник позивачів у судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила задовольнити.

Відповідач надала письмовий відзив на позовну заяву, в якому визнала шкоду в розмірі 1000 грн.

В судовому засіданні відповідач та її представник позов визнали частково, підтримали відзив.

Вислухавши представника позивачів, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира № АДРЕСА_2, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Ізюмською державною нотаріальною конторою Харківської області 26 травня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-644, належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в 1/2 частці кожному. (а.с.11-14).

10 листопада 2017 року відбулося залиття квартири позивачів, про що 13.11.2017 року комісією Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства - 1 було складено відповідний акт залиття квартири № АДРЕСА_3. Відповідно до даного акту на момент обстеження було виявлено слід намокання: санвузол стеля - 0,7 кв.м. (фарбування водними сумішами); кухня стеля - 8,05 кв.м., (фарбування водними сумішами); кухня стіни - 5,06 кв.м., (шпалери середньої якості); комора стеля - 0,48 кв.м., (фарбування водними сумішами); коридор стеля 4,35 кв.м., (шпалери середньої якості); коридор стіни - 1,05 кв.м. (шпалери середньої якості). Згідно запису у книзі АДС від 10.11.2017 року зі слів чергового слюсаря сантехніка ОСОБА_6, залиття сталося внаслідок нещасного випадку, поломки гнучкого шлангу (відлом гайки від гнучкого шлангу) під мийкою на кухні квартири № АДРЕСА_4. (а.с.15).

Згідно із звітом про незалежну оцінку вартості відновлювального ремонту квартири, складений субєктом оціночної діяльності, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7, вартість відновлювального ремонту складає 11150 грн. (а.с.16-47).

За проведення експертного дослідження ОСОБА_4 сплачено на рахунок ОСОБА_7 - 1000,00 грн., що підтверджується товарними чеками від 14.11.22017 р. та 30.11.2017 р.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У зазначеній нормі права, яка встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках деліктних (позадоговірних) зобовязань, під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається в зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). Шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки завдана шкода (реальна шкода та упущена вигода) відшкодовується в повному обсязі.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно правової позиції висловленої Верховним Судом України при розгляді справи №6-183цс14 від 03.12.2014 року, законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України власник квартири та члени його сімї повинні дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири).

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійснення своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладені положення діючого законодавства саме на власника покладається обов'язок відшкодування шкоди, заподіяної у зв'язку із використанням належного йому майна.

Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

З наведеного вбачається, що обов'язок доказування розподіляється згідно із перерахованими нормами таким чином: позивач доказує наявність шкоди та її розмір, а відповідач, у свою чергу, відсутність його вини в заподіянні шкоди.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються таким засобами: письмовими, речовими та електронним доказами, висновками експертів, показами свідків.

Відповідно до приписів ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в сукупності та взаємозвязку, вбачається, що всі вони, а саме: акт про залиття від 13.11.2017 року, звітом про незалежну оцінку вартості відновлювального ремонту квартири, складений субєктом оціночної діяльності, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 від 14.11.2017 року, свідчать про те, що залиття належної ОСОБА_4, ОСОБА_5 квартири відбулося з вище розташованої квартири № 67, власником якої є відповідач ОСОБА_2 Вказаний факт відповідачем не спростовано, жодних доказів зворотного суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивачів матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 5575,00 грн. кожному.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вирішує, що з відповідачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.на користь позивача ОСОБА_4 Крім того, на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 1000 грн. за виконання незалежної оцінки, яка була оплачена позивачем, згідно з товарними чеками, що містяться у матеріалах даної справи.

Керуючись ст. ст. 3, 13, 76, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 317, 319, 322, 386, 1166 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової платника податків НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Ізюмським МВ ГУМВС України 13.03.2015 року, яка зареєстрована та проживає: 64309, АДРЕСА_5, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової платника податків НОМЕР_3, НОМЕР_4, виданий Ізюмським МВ ГУМВС України 15.02.2011 року, яка зареєстрована та проживає: 64309, АДРЕСА_6, матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1, у розмірі 5575,00 грн., судовий збір у розмірі 640,00 грн. та 1000 грн. за виконання незалежної оцінки, а всього 7215,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової платника податків НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Ізюмським МВ ГУМВС України 13.03.2015 року, яка зареєстрована та проживає: 64309, АДРЕСА_5, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової платника податків НОМЕР_5, НОМЕР_6, виданий Ізюмським МРВ УМВС України 13.06.2001 року, який зареєстрований та проживає: 64302, АДРЕСА_7, матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1, у розмірі 5575,00 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 22 травня 2018 року.

Суддя М.О. Гуренко