У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2018 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участі секретаря судового засідання - Цап І.М.,

представника ВДВС - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на рішення /дії державного виконавця Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

23.11.2018 ТОВ «АНСУ» звернулось із скаргою на рішення та дії державного виконавця Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 51715870 з примусового виконання виконавчого листа №2-917/2011 виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «ПУМБ» 108 958,32 грн. заборгованості за кредитним договором №6042571 від 28.01.2008.

Скарга мотивована тим, що у провадженні Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. перебувало виконавче провадження ВП № 51715870, з примусового виконання виконавчого листа № 2-917/2011 від 28.12.2011, виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «ПУМБ» 108 958,32 грн. заборгованості за вищевказаним кредитним договором, що 25.10.2018 державний виконавець виніс постанову про повернення означеного виконавчого документа стягувачу.

Зазначає, що ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 03.03.2014 у даному виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-917/2011 замінено сторону стягувача ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» на ТзОВ «АНСУ».

Вважає, що при виконанні вищеозначеного виконавчого документу державний виконавець допустив бездіяльність, оскільки не виконав усіх необхідних виконавчих дій, визначених ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому постанова від 25.10.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу є назаконною.

Просить визнати постанову державного виконавця Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 25.10.2018 за виконавчим провадженням ВП № 51715870 про повернення виконавчого документа стягувачу такою, що винесена з порушенням ЗУ «Про виконавче провадження». Зобов»язати державного виконавця Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області скасувати таку постанову та винести постанову про відновлення виконавчого провадження № 51715870.

Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської обл. від 26.11.2018 скаргу прийнято до розгляду.

В судове засідання представник ТОВ «АНСУ» не зявився, причини неявки суду не відомі.

Начальник Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу заперечив, мотивуючи тим, що державним виконавцем Ціжман О.С. вчинено усі необхідні виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 51715870 з примусового виконання виконавчого листа №2-917/2011 від 28.12.2011, виданого Городоцьким районним судом Львівської обл. на стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «ПУМБ» 108 958,32 грн. заборгованості за кредитним договором №6042571 від 28.01.2008. Оскільки коштів чи іншого рухомого або нерухомого майна, на яке можна було б звернути стягнення у боржника не виявлено, 18.01.2017 винесено постанову про розшук майна боржника, однак розшук цього майна протягом року виявився безрезультатним, тому 25.10.2018 року державним виконавцем Ціжман О.С. відповідно до ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення вищеозначеного виконавчого документа стягувачу. Крім того, додав, що повернення виконавчого документа не є підставою для припинення обов»язків боржника, ТОВ «АНСУ» протягом 10-ти днів з дня винесення згаданої постанови знову могло звернутися в Мостиський РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. з метою пред»явлення виконавчого документа до виконання, але цього ними не було зроблено. Просить у задоволенні скарги відмовити, один з автомобілів боржника у розшуку і арешт не знято.

Заслухавши державного виконавця, вивчивши скаргу, оглянувши матеріали виконавчого провадження № 51715870, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із оглянутих матеріалів виконавчого провадження ВП № 51715870 судом встановлено, що 21.07.2016 у відповідності до заяви стягувача ТОВ «АНСУ» державним виконавцем Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 51715870 з примусового виконання виконавчого листа №2-917/2011 виданого Городоцьким районним судом Львівської області на стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ «ПУМБ» 108 958,32 грн. заборгованості за кредитним договором №6042571 від 28.01.2008.

03.03.2014 ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. замінено сторону стягувача ПАТ «Перший Український міжнародний Банк» у виконавчому провадженні по виконанню виконавчого листа №2-917/2011 виданого 28.12.2011 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором №6042571 від 28.01.2008 на ТзОВ «АНСУ» (а.с.19-20)

Постановою від 25.10.2018 вищеозначений виконавчий документ повернуто стягувачу, з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.12)

Не погоджуючись із діями та рішенням державного виконавця у вищеозначеному виконавчому провадженні, ТзОВ «АНСУ» в порядку ст. 447 ЦПК України звернулося із скаргою до суду.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним Законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, а також порядок оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця.

Статтею 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Обов'язки виконавців та права громадян регламентовано законодавством України.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об»єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов»язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Як вбачається із п. 2 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Положеннями ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобовязаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заслухавши начальника Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області, проаналізувавши матеріали скарги, суд приходить до переконання, що вимоги чинного законодавства державним виконавцем були додержані та згідно ЗУ «По виконавче провадження» зібрано всі необхідні матеріали по майновому стану боржника.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених ст. 37 ЗУ «По виконавче провадження» не позбавляє його права повторно пред»явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що наведені у скарзі факти не знайшли свого підтвердження в суді, а тому скарга є необґрунтованою і в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 12, 37 Закону України «По виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» на рішення/дії державного виконавця Мостиського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області - відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (адреса: 02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1 «ФІМ Центр», ) на користь держави судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пятнадцяти днів через Городоцький районний суд Львівської обл.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Яворська Н.І.