Справа № 450/2829/15-ц Провадження № 2/450/79/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2018 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: позивача за первісним позовом, а третьої особою, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору за зустрічним позовом ОСОБА_1, представника позивача за первісним позовом, а третьої особи, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору за зустрічним позовом ОСОБА_1, - ОСОБА_2, відповідача за первісним позовом, а позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу:

за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,

про (предмет спору): встановити ОСОБА_1 додатковий строк - 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини за померлим братом ОСОБА_4 (яка складається з 1 /4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1); визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за померлим батьком ОСОБА_5, на 1 / 4 частину будинковолодіння № АДРЕСА_1 та в порядку спадкування за померлим братом ОСОБА_4 - на 1 / 4 частину будинковолодіння № АДРЕСА_1, яке складається з будинку позначеного на плані літ. «А-1» заг. площею 94,6 м. кв. та сараю під літ. «Б»,

за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору за зустрічним позовом ОСОБА_1,

про (предмет спору): визнати за ОСОБА_3 право власності на:

житловий будинок А -1, рік побудови 1970, житловою площею 42,8 кв.м., загальною площею 94, 6 кв.м., при ньому сарай Б під АДРЕСА_1, що значиться за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року; грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0289 м. Львова на рахунку НОМЕР_3 на суму 6 346,65 грн., що значиться за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року; грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0301 м. Львова на рахунку НОМЕР_4 на суму 2107,35 грн., НОМЕР_6 на суму 1 816, 10 грн., що значиться за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року; грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0132 с. Давидів, Пустомитівського району, Львівської області на рахунку № НОМЕР_5/на суму 1 218,31 грн., що значиться за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року,

суд постановив

підстава позову, позиція позивача за первісним позовом, а третьої особою, яка заявляє самостійні позовні вимоги на предмет спору за зустрічним позовом ОСОБА_1: ІНФОРМАЦІЯ_7 року помер ОСОБА_6, в цей же день помер ОСОБА_4. ОСОБА_6, ОСОБА_4 були рідними братами ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відкрилась спадщина, спадкоємцями померлих є його рідні брати: ОСОБА_3 та ОСОБА_8. 27.01. 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Пустомитівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що окрім нього, інших спадкоємців немає, тим самим ввів в оману нотаріуса. ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини у встановлений чинним законодавством строк не звернувся, оскільки тривалий час хворів. В подальшому він звернувся до відповідача з проханням надати письмову згоду для подачі ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини. Однак відповідач відмовився надати гаку згоду, тим самим фактично позбавивши позивача можливості прийняти спадщину за померлими братами. Змінивши, в процесі розгляду справи підстави позову ОСОБА_8 зазначає, що він має право на 1 / 4 частину спадщини померлого батька ОСОБА_5. Зустрічний позов не визнає.

Підстава позову, позиція відповідача за первісним позовом, а позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3: останній є спадкоємцем до майна ОСОБА_9 та прийняв спадщину після смерті останнього. Здійснити спадкування в позасудовому порядку не має можливості, оскільки оригінали ощадних книжок втрачені, а на житловий будинок правовстановлюючі документи не виготовлено. Позовні вимоги позивача за первісним позовом не визнає.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що був сусідом ОСОБА_6, ОСОБА_4. Після смерті батька ОСОБА_6, ОСОБА_4 до приїжджав ОСОБА_3. Із того, що бачив він (свідок) слідує, що обоє братів, які є сторонами приїжджали до спадкодавців, проте не турбувалися за померлих.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що є дружиною ОСОБА_1. Останній після смерті ОСОБА_5 кожної суботи їздив до братів. Осінню завжди брав відпустку щоб допомогти викопати картоплю. ОСОБА_3 сказав її (свідка) чоловіку, що оформить спадкування після смерті їхніх братів, проте нічого не зробив.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

13.11. 2015 року ухвала суду про відкриття провадження у справі № 450/2829/15-ц; 21.01. 2016 року заперечення проти позову ОСОБА_3; 29.08. 2016 року ухвала суду про об'єднання позовних вимог; 15.06. 2015 року ухвала суду про відкриття провадження у справі № 450/1324/15-ц; 30.06. 2018 року вимога суду до нотаріальної контори; 13.07. 2015 року ухвала суду про залучення третьої особи; 12.08. 2015 року лист на виконання вимоги суду; 28.10.2015 року заява в інтересах ОСОБА_1 про зупинення провадження; 27.09.2016 року позовна заява ОСОБА_1; 08.11. 2016 року ухвала суду про зупинення провадження у справі; 10.05. 2018 року заява в інтересах ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

з Довідки № 477 від 23.09. 2015 року, що видана виконавчим комітетом Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області слідує, що за ОСОБА_5 до дня його смерті обліковувалося будинковолодіння в с.Гончари. З ІНФОРМАЦІЯ_9 р. до погосподарських книг села внесені відомості, з яких вбачається, що це будинковолодіння по даний час обліковується за ОСОБА_6. Згідно записів погосподарських книг с. Гончари гр. ОСОБА_1 проживав в будинку збудованому до 1918 року разом із: ОСОБА_5, 1904 р.н - батько; ОСОБА_12, 1902 р.н. - мати; ОСОБА_6, 1939 р.н - брат; ОСОБА_3, 1941 р.н.-брат; ОСОБА_4, 1943 р.н. - брат; ОСОБА_13 1878 р.н. - баба (померла 25.04.1955 р.). Станом на 01 січня 1959 р. внесено запис що гр. ОСОБА_1 вибув, під № 416. ОСОБА_5 проживав до дня смерті (помер ІНФОРМАЦІЯ_9 р.) разом із: ОСОБА_6, 1939 р.н.-син; ОСОБА_14, 1943 р.н.-син. Вказані у цій довідці обставини сторонами не заперечуються, на їх спростування суду доказів не представлено. Із наведеного слідує висновок, що ОСОБА_5 за час свого життя був одноосібним законним володільцем будинководіння під АДРЕСА_1. ОСОБА_15 паспорта на житловий будинок № АДРЕСА_1, виготовлений ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за станом на 25.02. 2015 року, слідує що вказане будинковолодіння складається з: житлового будинок А -1, рік побудови 1970, житловою площею 42,8 кв.м., загальною площею 94, 6 кв.м., при ньому сарай Б.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 року. За життя ОСОБА_5 своїми правами на вказане вище майно на випадок смерті не розпорядилася. Тому, спадкування після його смерті відбувається за законом почергово, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 534 ЦК України 1963 року, якими встановлено, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Сторонами визнається та обставина, що спадкоємцями першої черги спадкування після смерті ОСОБА_5 є його діти: ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3.

Згідно приписів статей 525, 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим мийним; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №185 від 14.06.1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути, серед іншого довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово - будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ОСОБА_10 народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), якщо у шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Як зазначено вище, із Довідки № 477 від 23.09. 2015 року, що видана виконавчим комітетом Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, крім іншого, слідує, що ОСОБА_5 проживав до дня смерті (помер ІНФОРМАЦІЯ_9 р.) разом із: ОСОБА_6, 1939 р.н.-син; ОСОБА_14, 1943 р.н.-син. Під час судового розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_14 після смерті батька до дня своєї смерті фактично користувалися майном, яке увійшло в склад його спадщини, а саме будинководінням під АДРЕСА_1, проживали у вказаному будинку, доглядали за ним. Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вступили в управління спадковим майном, тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року останні прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5.

Із неведеного слідує висновок, що незважаючи на те, що у Довідці № 477 від 23.09. 2015 року, що видана виконавчим комітетом Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_9 р. до погосподарських книг села внесені відомості, з яких вбачається, що це будинковолодіння по даний час обліковується за ОСОБА_6, законними володільцями будинководіння під № АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 в рівних частинах стали ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прийнявши спадщину після смерті батька.

Доказів того, що ОСОБА_8 виконав вимоги ч. 1 ст. 549 ЦК України після смерті ОСОБА_5 суду не надано, таким чином твердження позивача, що останній набув право власності на 1 / 4 частину спірного будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 не відповідає дійсності, тому в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Встановлено, що ОСОБА_6 12.11. 2014 року склав заповіт посвідчений ОСОБА_16 секретарем виконавчого комітету Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстровано в реєстрі за № 4, з якого слідує все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповідач заповів братові ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6

Встановлено, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 25.12. 2014 року. В день смерті ОСОБА_6, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини після смерті ОСОБА_6, крім іншого, увійшло право власності на набуте ним за життя майно, яке, як слідує із матеріалів справи, складається з наступного:

права власності 1 / 2 ідеальну частину житлового будинку А -1, рік побудови 1970, житловою площею 42,8 кв.м., загальною площею 94, 6 кв.м., при ньому сарай Б під АДРЕСА_1; права власності на грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0289 м. Львова на рахунку НОМЕР_3 на суму 6 346,65 грн.; права власності на грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0301 м. Львова на рахунку НОМЕР_4 на суму 2107,35 грн., НОМЕР_6 на суму 1 816, 10 грн.; права власності на грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0132 с. Давидів, Пустомитівського району, Львівської області на рахунку № НОМЕР_5/на суму 1 218,31 грн.

Із матеріалів спадкової справи № 11/2015 року після смерті ОСОБА_6 видно, що ОСОБА_3, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6, вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України, у строк визначений частиною ч. 1 ст. 1270 ЦК України не виконав. Частина 3 ст. 1268 ЦК України у цьому випадку застосуванню не підлягає, оскільки ОСОБА_3 разом із спадкодавцем не проживав, тому спадщини не прийняв. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Таким чином, спадкування після смерті ОСОБА_6 здійснюється за законом почергово

Встановлено, що ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 25.12. 2014 року. В день смерті ОСОБА_14, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини після смерті ОСОБА_14, крім іншого, увійшло право власності на 1 / 2 ідеальну частину житлового будинку під АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_14, своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився, а тому спадкування його майнових прав здійснюється за законом почергово, у відповідності до вимог ч.ч. 1,2 ст. 1223, ч.ч. 1,2 ст. 1258 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відомості про існування спадкоємців першої черги спадкування та виконали вимог ч. 1 ст. 1269 ЦК України у строк встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 1220 ЦК України якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них.

У відповідності до положень ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

ОСОБА_3 та ОСОБА_8 є рідними братами померлих ОСОБА_6 та ОСОБА_14.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Зіставивши наведені норми цивільного закону, можна зробити висновок, що закон не вимагає від спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки така умова прийняття спадщини прямо визначена у законі лише для спадкоємця, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. Так, закон не зобов'язує спадкоємця, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, подати заяву про прийняття спадщини, оскільки умовою прийняття ним спадщини є лише відсутність відмови від неї. Тобто, якщо протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від спадщини, після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини він вважається таким що прийняв спадщину.

Доказів прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_14, в розумінні ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, суду не надано. Тому, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, в частині визнання за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за померлим братом ОСОБА_4 на 1 / 4 частину будинковолодіння № АДРЕСА_1, яке складається з будинку позначеного на плані літ. «А-1» заг. площею 94,6 м. кв. та сараю під літ. «Б» задоволенню не підлягає.

Встановлено та сторонами не заперечується та обставина, що ОСОБА_3 у строк встановлений ч. 1 ст. 1269 ЦК України виконав вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України та звернувся до нотаріальної контор із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_14, про що свідчать Витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи № 11/2015 після смерті ОСОБА_6 (дата реєстрація 27.01.2015 року); № 12/2015 після смерті ОСОБА_14 (дата реєстрація 27.01.2015 року).

Вказані обставини свідчать про прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_14, тому заявлені ним позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В свою чергу позовні вимоги заявлені ОСОБА_1, в частині встановлення ОСОБА_1 додатковий строк - 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини за померлим братом ОСОБА_4 (яка складається з 1 /4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1) задоволенню не підлягають, виходячи з такого:

правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів та заперечень учасників справи та врахувавши її фактичних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було відомо ОСОБА_14, тобто про відкриття спадщини. Ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлюється шестимісячний строк для прийняття спадщини. Із наданих ОСОБА_1 суду медичних документів слідує, що останній не перебував на стаціонарному лікуванні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_14. Крім того, позивач за первісним позовом мав можливість уповноважити іншу особу на вчинення юридично значимих дій. Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

З урахуванням того, що позивачем ОСОБА_1 не доведеного перед судом існування об'єктивної неможливості протягом всього шестимісячного строку звернутися до нотаріальної контори, суд прийшов до висновку, що вимоги про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні позовних вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про (предмет спору): встановити ОСОБА_1 додатковий строк - 2 (два) місяці з моменту набрання рішенням законної сили, для подання ним заяви про прийняття спадщини за померлим братом ОСОБА_4 (яка складається з 1 /4 частини будинковолодіння АДРЕСА_1); визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за померлим батьком ОСОБА_5, на 1 / 4 частину будинковолодіння № АДРЕСА_1 та в порядку спадкування за померлим братом ОСОБА_4 - на 1 / 4 частину будинковолодіння № АДРЕСА_1, яке складається з будинку позначеного на плані літ. «А-1» заг. площею 94,6 м. кв. та сараю під літ. «Б»; стягнення судових витрат,- відмовити.

Позовні вимоги позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3,- задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_1/ право власності на житловий будинок А -1, рік побудови 1970, житловою площею 42,8 кв.м., загальною площею 94, 6 кв.м., при ньому сарай Б під АДРЕСА_1, що значиться за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_1/ право власності на грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0289 м. Львова на рахунку НОМЕР_3 на суму 6 346,65 грн., що значиться за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_1/ право власності на грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0301 м. Львова на рахунку НОМЕР_4 на суму 2107,35 грн., НОМЕР_6 на суму 1 816, 10 грн., що значиться за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Визнати за ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_1/ право власності на грошовий вклад з відповідними нарахуваннями та компенсаційними виплатами у ТВБВ № 10013/0132 с. Давидів, Пустомитівського району, Львівської області на рахунку № НОМЕР_5/на суму 1 218,31 грн., що значиться за ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Стягнути з ОСОБА_1 /РНОКПП НОМЕР_2/ в користь ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_1/ 243,6 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 11.10.2018 року.

Учасники справи:

ОСОБА_3 /РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_2/.

ОСОБА_8 /РНОКПП НОМЕР_2, АДРЕСА_3/.

Винничківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області /Код , Львівська область, Пустомитівський район, с. Виннички, 55а /.

СуддяЄ. О. Данилів