Провадження № 2-ві/522/36/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у цивільній справі № 522/10139/18 за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про поновлення на роботі,-

В С Т А Н ОВ И В:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (головуючий суддя Єршова Л.С.) знаходиться цивільна справа позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про поновлення на роботі.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 17.05.2018 року було розглянуто подану 16.05.2018 року через канцелярію Приморського районного суду міста Одеси заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у цивільній справі № 522/10139/18, яку мотивовано тим, що у підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 07.05.2018 року, головуючий суддя Єршова Л.С. повідомила учасникам справи, що заява позивача про зміну підстав позову від 13.04.2018 року до суду не надходила, у зв'язку з чим суд не буде розглядати позовні вимоги з урахуванням змін підстав позову. Позивач вказує, що у судовому засіданні наполягала на тому, що у квітня 2018 року подавала до канцелярії суду вищевказану заяву про зміну підстав позову. Також в заяві зазначається, про те, що представник відповідача Скіндер В.Б. також заперечував проти закриття підготовчого провадження суддю Приморського районного суду міста Одеси Єршовою Л.С., зазначаючи необхідність перевірки твердження позивача та вказуючи на отримання засобами поштового зв'язку заяви ОСОБА_1 від 13.04.2018 року. Проте 07.05.2018 року суддею Єршовою Л.С. було закрито підготовче засідання. На підтвердження обставин викладених в заяві позивач посилається на заяву про зміну підстав позову у цивільній справі № 522/10139/17 з відміткою канцелярії суду № 40872/18 та лист Приморського районного суду міста Одеси від 15.05.2018 року за підписом керівника апарату суду Німас І.Я. в якому вказано, що згідно з реєстром вхідної кореспонденції заяву про зміну підстав позову у цивільній справі № 522/10139/17 було отримано секретарем суду Єршової Л.С. 16.04.2018 року. Зважаючи на викладене, у позивача виникають сумніви щодо неупередженості суду тому суддя Єршова Л.С. підлягає відводу.

В судовому засіданні позивач заяву про відвід підтримала.

Відповідно до ухвали від 17.05.2018 року, суд, який розглядає справу (головуючий суддя Єршова Л.С.), прийшов до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та зупинив провадження по справі до вирішення питання про відвід головуючому іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу заяви про відвід судді, розгляд заяви про відвід 17.05.2018 року розподілено на суддю Бондар В.Я..

Ознайомившись з заявою позивача ОСОБА_1 про відвід судді Єршовій Л.С., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ч.2,3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження по справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (п. 15.4 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Обставини, визначені заявником у заяві про відвід судді Єршової Л.С. від 16.05.2018 року - незгода з процесуальними рішеннями судді по справі № 522/10139/17, не є підставою для відводу (самовідводу) у розумінні вимог ст. 36 ЦПК

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи ( ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, яки є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя ( п.3 ст. 46 ЦПК).

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов'язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об'єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Крім того, законодавець передбачив і запобігання зловживанням учасниками процесу права на заяву відводу. Пунктом четвертим статті 36 ЦПК встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не можу бути підставою для відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду ( п.5 ст. 39 ЦПК).

Ч. 3 ст. 214 ЦПК України передбачено, що у разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи, а також свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Позивачем у додатках до заяви про відвід судді вказано копію заяви про зміну підстав позову у справі № 522/10139/17 від 13.04.2018 року; копію листа Приморського районного суду міста Одеси від 15.05.2018 року, дані додатки не є належними доказами в розумінні ч. 3 ст. 214 ЦПК України, що можуть підтверджувати упередженість головуючого судді по вказаній справі.

В той же час Заявником не надано протоколу судового засідання, заперечення чи будь-яких інших доказів, які б підтверджували звернення останнього до головуючого з запереченнями щодо дій головуючого в процесі розгляду цивільної справи № 522/10139/17, в зв'язку чим суд не має підстав з'ясувати чи дійсно мали місце порушення процесуального порядку під час розгляду вказаної справи.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П'єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб'єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об'єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб'єктивний та об'єктивний аспект.

Щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об'єктивності, однобічності та неупередженості судді Єршової Л.С. при вирішенні даної цивільної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у цивільній справі № 522/10139/18 за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про поновлення на роботі .

Повернути справу для продовження розгляду справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бондар В.Я.

18.05.2018