Головуючий суду 1 інстанції - Юзефович І.О.
Доповідач -Лозко Ю.П.
Провадження № 22ц/782/389/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2018 року м. Сєвєродонецьк

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П. (суддя-доповідач),

суддів - Назарової М.В., Орлова І.В.

за участю секретаря судового засідання - Подрябінкіна Я.Г.

позивача: ОСОБА_2

представника позивача: ОСОБА_3

представників відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області

апеляційну скаргуОСОБА_2

на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 квітня 2018 року (суддя Юзефович І.О.)

у справі про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання

учасники справи:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Луганське обласне бюро судово-медичної експертизи

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним вище позовом, в обґрунтування вимог якого вказала, що 18 квітня 2017 року між нею та відповідачем укладено договір відповідального зберігання. Відповідно до п.1.1 договору позивач передала особисте майно, а саме автошини зимові Нокиан 225/55/18 у кількості чотирьох штук, загальною вартістю 16000,00 грн., а відповідач прийняв на зберігання, що посвідчено актом приймання - передачі майна переданих на відповідальне безоплатне зберігання від 18 квітня 2017 року.

Позивач зазначила, що відповідачем в особі в.о. начальника Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_5 та заступника ОСОБА_4 майно за вказаним договором на її вимогу 17,25 жовтня 2017 року та 15 листопада 2017 року не повернуто.

Умовами договору, а саме п.4.3. передбачено санкцію за неповернення майна поклажодавцеві за першою вимогою, у розмірі 0,5% від вартості майна за кожен день затримки, тому позивач вважає, що з відповідача підлягає стягненню штраф за 29 днів затримки ( з 17.10.2017р. - 15.11.2017 р.= 29 ) у сумі 2320,00 грн.

Посилаючись на вимоги ст.ст. 936,942,950-951,953 ЦК України позивач просила суд, стягнути з Луганського обласного бюро судово-медичної експертизина її користь відшкодування шкоди завданої внаслідок невиконання договору зберігання 16000,00 грн. та штраф 2320,00 грн., а всього 18320,00 грн.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 квітня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2 вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, зокрема, що судом не враховано норми матеріального права, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами; відповідачем дійсність договору укладеного 18 квітня 2017 року не оскаржувалась, тому він є правомірним, що також залишилось поза увагою суду.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача вважав рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та доводи учасників справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт придбання спірних автошин та їх вартості, та оскільки договір відповідального зберігання від 18 квітня 2017 року не було зареєстровано в установі відповідача, тому і обов'язок по відшкодуванню шкоди позивачу відсутній.

Такі висновки не відповідають вказаним вимогам закону та обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 ст.936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до абзаців 1 та 3 частини 1 ст.937 ЦК України договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 938 ЦК України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Згідно договору відповідального зберігання (а.с.6-7) 18 квітня 2017 року між Луганським обласним бюро судово-медичної експертизи в особі начальника ОСОБА_6, та фізичною особою ОСОБА_2 укладено договір за умовами якого поклажодавець ОСОБА_2 передала, а зберігач ЛОБСМЕ прийняв автошини гумові зимові (Нокиан 225/55/18) у кількості 4 (чотирьох) штук загальною вартістю 16000,00 грн.

Зберігання є безоплатним.

Адреса зберігання - орендоване нежитлове приміщення ЛОБСМЕ у м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька,буд.37,підвальне приміщення.

Строк дії договору 18 жовтня 2017 року.

Згідно копії акту приймання - передачі майна переданих на відповідальне безоплатне зберігання від 18 квітня 2017 року, сторона зберігача ЛОБСМЕ в особі начальника ОСОБА_6 прийняла на відповідальне безоплатне зберігання особисте майно сторони поклажодавця, а саме: автошини гумові зимові (Нокиан 225/55/18) у кількості 4 штук вартістю 16000,00 грн. за погодженням та в присутності завідуючого господарством ЛОБСМЕ ОСОБА_7

Оригінали вказаного договору та акту досліджені судом апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги.

Отже, апеляційним судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли із договору відповідального зберігання від 18 квітня 2017 року, письмову форму якого дотримано,автошини гумові зимові (Нокиан 225/55/18) у кількості 4 штук вартістю 16000,00 грн.передані про що свідчить акт приймання - передачі майна, проте відповідачем у порушення вимог ч. 1 ст.936 ЦК України та умов договору майно передане поклажодавцем на час вирішення спору не повернуто.

Згідно п.1 ч.1 ст. 951 ЦК України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у разі втрати (нестачі) речі- у розмірі її вартості;

Таким чином,є підстави для відшкодування позивачу вартості втраченого майна, визначеної п.1.1. цього договору.

Відповідачем дійсність вказаного вище договору від 18 квітня 2017 року у встановленому законом порядку не оскаржувалась, про що свідчать матеріали справи та не заперечувалось стороною відповідача під час розгляду судом даної скарги, отже в розумінні вимог ст. 204 ЦК України цей правочин є прамовірним.

На вказані обставини, суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність у відповідача обов'язку по відшкодуванню спричиненої позивачу матеріальної шкоди.

За таких обставин, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача у відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання у розмірі вартості майна - 16000,00 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп. підлягає задоволенню.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 2320,00 грн., передбаченого умовами п.4.3. договору, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду належних доказів відповідно до вимог ст.77 ЦПК України, щодо її звернення до відповідача саме 17 жовтня 2017 року з першою вимогою про повернення предмету договору.

Отже, відповідно до ч. 1, 2 ст. 376 , ч. 2 ст. 367 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача у відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання, 16000,00 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп.

З відповідача у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1396,80 (одна тисяча триста дев'яносто шість) грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 367,376, 141 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 квітня 2018 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 до Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання, задовольнити частково.

Стягнути з Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи (юридична адреса: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 2Б, ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_3, виданий Лутугинським РВ ГУМВС України в Луганській області 18.12.2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) у відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання, 16000,00 (шістнадцять тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог про стягнення штрафу у сумі 2320,00 грн. відмовити.

Стягнути з Луганського обласного бюро судово-медичної експертизи (юридична адреса: Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, 2Б, ) на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_3, виданий Лутугинським РВ ГУМВС України в Луганській області 18.12.2009 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1) судовий збір у розмірі 1396,80 (одна тисяча триста дев'яносто шість) грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 22 серпня 2018 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: М.В. Назарова

І.В. Орлов